L_2006187SV.01001001.xml 8.7.2006 SV Europeiska unionens officiella tidning L 187/10 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1041/2006 av den 7 juli 2006 om ändring av bilaga III till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 999/2001 med avseende på övervakning av transmissibla spongiforma encefalopatier hos får (Text av betydelse för EES) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 999/2001 av den 22 maj 2001 om fastställande av bestämmelser för förebyggande, kontroll och utrotning av vissa typer av transmissibel spongiform encefalopati ( 1 ) , särskilt artikel 23 första stycket, och av följande skäl: (1) I förordning (EG) nr 999/2001 fastställs bestämmelser för övervakning av transmissibla spongiforma encefalopatier (TSE) hos får. (2) Den 8 mars 2006 bekräftade en panel bestående av experter på TSE hos mindre idisslare, som leddes av gemenskapens referenslaboratorium för TSE, med anledning av resultaten av den andra fasen av särskiljande testning av hjärnprover från två får i Frankrike och ett får i Cypern att bovin spongiform encefalopati (BSE) inte kan uteslutas hos dessa djur. Det krävs ytterligare tester för att utesluta förekomst av BSE hos dessa djur. (3) I april 2002 antog Europeiska kommissionens dåvarande vetenskapliga styrkommitté ett yttrande om säker källbestämning av material från mindre idisslare om man kan anta att BSE förekommer hos mindre idisslare. I sitt yttrande från november 2003 stöder den vetenskapliga panelen för biologiska faror vid Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (EFSA) de rekommendationer som gavs vetenskapliga styrkommitténs yttrande om säkerhet avseende TSE hos vissa produkter från mindre idisslare. (4) Betydelsen av de TSE-fall i Frankrike och Cypern där förekomst av BSE inte kan uteslutas bör granskas. För att kunna göra det är det ytterst viktigt att ha tillgång till resultaten av en intensivare övervakning av TSE hos får. Därför och i enlighet med de ovan nämnda yttrandena från vetenskapliga styrkommittén och EFSA bör övervakningen av får utvidgas för att förstärka gemenskapens utrotningsprogram. Genom dessa program stärks även konsumentskyddet, även om säker källbestämning av produkter från får redan ingår i nuvarande åtgärder, särskilt genom bestämmelserna om avlägsnande av specificerat riskmaterial i förordning (EG) nr 999/2001. (5) Den mera omfattande övervakningen bör bygga på en statistiskt representativ undersökning för att man så snabbt som möjligt skall kunna fastställa den troliga förekomsten av BSE hos får och få mera kunskap om sjukdomens geografiska spridning. (6) Med hänsyn till den höga förekomsten av TSE hos får och getter i Cypern kan den mera omfattande övervakningen av får begränsas till icke-smittade besättningar. (7) Programmet för övervakning av får bör ses över efter minst sex månaders övervakning. (8) Förordning (EG) nr 999/2001 bör därför ändras i enlighet med detta. (9) För att genom en bedömning av den eventuella förekomsten av BSE hos får kunna garantera konsumenterna en så hög skyddsnivå som möjligt bör de ändringar som genomförs genom denna förordning träda i kraft omedelbart. (10) De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Bilaga III till förordning (EG) nr 999/2001 skall ändras enligt bilagan till den här förordningen. Artikel 2 Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning . Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 7 juli 2006. På kommissionens vägnar Markos KYPRIANOU Ledamot av kommissionen ( 1 ) EGT L 147, 31.5.2001, s. 1 . Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 688/2006 ( EUT L 120, 5.5.2006, s. 10 ). BILAGA I kapitel A del II i bilaga III till förordning (EG) nr 999/2001 skall punkterna 2 och 3 ersättas med följande: ”2. Övervakning av får och getter som slaktats för att användas som livsmedel a) Får Medlemsstaterna skall ta stickprov på friska slaktade får i enlighet med de minsta urvalsstorlekar som anges i tabell A i denna punkt och reglerna för provtagning i punkt 4. Tabell A Medlemsstat Minsta urvalsstorlek för friska slaktade får ( 1 ) Tyskland 37 500 Grekland 23 000 Spanien 41 800 Frankrike 42 400 Irland 40 500 Italien 43 700 Nederländerna 23 300 Österrike 14 300 Polen 23 300 Portugal 14 300 Förenade kungariket 44 000 Övriga medlemsstater samtliga Genom avvikelse från de minsta urvalsstorlekar som förtecknas i tabell A får Cypern besluta att endast testa minst två får som sänts för slaktning för att användas som livsmedel från varje besättning där inga TSE-fall har anmälts. b) Getter Medlemsstaterna skall ta stickprov på friska slaktade getter i enlighet med de minsta urvalsstorlekar som anges i tabell B i denna punkt och reglerna för provtagning i punkt 4. Tabell B Medlemsstat Minsta urvalsstorlek för friska slaktade getter ( 2 ) Grekland 20 000 Spanien 125 500 Frankrike 93 000 Italien 60 000 Cypern 5 000 Österrike 5 000 Övriga medlemsstater samtliga c) Om en medlemsstat har svårt att samla in ett tillräckligt antal friska slaktade får eller getter för att nå den fastställda minsta urvalsstorleken i punkterna a och b, kan den välja att ersätta högst 50 % av den minsta urvalsstorleken genom att testa döda får och getter äldre än 18 månader i förhållandet ett till ett och utöver den minsta urvalsstorlek som anges i punkt 3. Därutöver kan medlemsstaten välja att ersätta högst 10 % av den minsta urvalsstorleken genom att testa får och getter äldre än 18 månader som avlivats inom ramen för en kampanj för sjukdomsutrotning i förhållandet ett till ett. 3. Övervakning av får och getter som inte slaktats för att användas som livsmedel Med tillämpning av provtagningsreglerna i punkt 4 och de minsta urvalsstorlekar som föreskrivs i tabellerna C och D skall medlemsstaterna ta prov på får och getter som har självdött eller avlivats men som inte har — avlivats i samband med en kampanj för sjukdomsutrotning, eller — slaktats för att användas som livsmedel. Tabell C Population av tackor och betäckta tacklamm i medlemsstaten Minsta urvalsstorlek för döda får ( 3 ) > 750 000 20 000 100 000–750 000 3 000 40 000–100 000 100 % upp till 1 000 < 40 000 100 % upp till 200 Tabell D Population av getter som redan fått killingar och getter som parat sig i medlemsstaten Minsta urvalsstorlek för döda getter ( 4 ) > 750 000 10 000 250 000–750 000 3 000 40 000–250 000 100 % upp till 1 000 < 40 000 100 % upp till 200 ( 1 ) De minsta urvalsstorlekarna har fastställts så att man har tagit hänsyn till antalet friska slaktade får, dock så att de skall vara uppnåeliga mål. Med minsta urvalsstorlekar på mer än 30 000 djur skall det vara möjligt att med 95 % konfidens påvisa en prevalens på 0,003 %. ( 2 ) De minsta urvalsstorlekarna har fastställts så att man har tagit hänsyn till antalet friska slaktade getter och prevalensen av BSE i de enskilda medlemsstaterna. Syftet är även att de skall ligga som grund för mål som är uppnåeliga. Med minsta urvalsstorlekar på mer än 60 000 djur skall det vara möjligt att med 95 % konfidens påvisa en prevalens på 0,0017 %. ( 3 ) De minsta urvalsstorlekarna har fastställts så att man har tagit hänsyn till får- och getpopulationernas storlek i de enskilda medlemsstaterna, så att de skall vara uppnåeliga mål. ( 4 ) De minsta urvalsstorlekarna har fastställts så att man har tagit hänsyn till får- och getpopulationernas storlek i de enskilda medlemsstaterna, så att de skall vara uppnåeliga mål.”