EUR-Lex - 32002L0035 - SV Avis juridique important | 32002L0035 Kommissionens direktiv 2002/35/EG av den 25 april 2002 om ändring av rådets direktiv 97/70/EG om att införa harmoniserade säkerhetsregler för fiskefartyg som har en längd av 24 meter och däröver (Text av betydelse för EES) Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 112 , 27/04/2002 s. 0021 - 0033 Kommissionens direktiv 2002/35/EG av den 25 april 2002 om ändring av rådets direktiv 97/70/EG om att införa harmoniserade säkerhetsregler för fiskefartyg som har en längd av 24 meter och däröver (Text av betydelse för EES) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets direktiv 97/70/EG av den 11 december 1997 om att införa harmoniserade säkerhetsregler för fiskefartyg som har en längd av 24 meter och däröver(1), ändrat genom kommissionens direktiv 1999/19/EG(2), särskilt artikel 8 i detta, och av följande skäl: (1) Torremolinosprotokollet som hänför sig till Internationella Torremolinoskonventionen om säkerheten på fiskefartyg från 1977, nedan kallat Torremolinosprotokollet, antogs den 2 april 1993. (2) Genom direktiv 97/70/EG fastställs harmoniserade säkerhetsregler för vissa fiskefartyg och därigenom tillämpas Torremolinosprotokollet på dessa fartyg. (3) För att garantera att tillämpningen av bestämmelserna i bilagan till Torremolinosprotokollet är enhetlig i enlighet med artikel 3.1 i direktiv 97/70/EG förefaller det vara nödvändigt att harmonisera den tolkning av vissa av bestämmelserna som faller inom administrationens behörighetsområde. Dessa harmoniserade tolkningar bör endast gälla för fiskefartyg som byggts den 1 januari 2003 eller senare, eftersom de medför viktiga ändringar med hänsyn till fiskefartygens konstruktion. (4) Det är därför lämpligt att ändra direktiv 97/70/EG. (5) De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från den kommitté som inrättats enligt artikel 12 i rådets direktiv 93/75/EEG(3), senast ändrat genom kommissionens direktiv 98/74/EG(4). HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Bilaga I till direktiv 97/70/EG skall ersättas med bilagan till detta direktiv. Artikel 2 1. Medlemsstaterna skall före den 1 januari 2003 anta och offentliggöra de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv, och skall genast underrätta kommissionen om detta. Medlemsstaterna skall tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 januari 2003. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda. 2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. Artikel 3 Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Artikel 4 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. Utfärdat i Bryssel den 25 april 2002. På kommissionens vägnar Loyola De Palacio Vice ordförande (1) EGT L 34, 9.2.1998, s. 1. (2) EGT L 83, 27.3.1999, s. 48. (3) EGT L 247, 5.10.1993, s. 19. (4) EGT L 276, 13.10.1998, s. 7. BILAGA "BILAGA I Anpassning av bestämmelserna i bilagan till Torremolinosprotokollet för tillämpning av artikel 3.1 i direktiv 97/70/EG I denna bilaga avses med 1. ett nytt fiskefartyg byggt den 1 januari 2003 eller senare: ett nytt fiskefartyg för vilket a) ett avtal om nybyggnad eller större ombyggnad har slutits den 1 januari 2003 eller senare, b) ett avtal om nybyggnad eller större ombyggnad har slutits före den 1 januari 2003 och som levereras minst tre år eller senare efter detta datum, eller c) om inget avtal om byggnation föreligger, - kölen har sträckts, - en konstruktion som kan hänföras till ett visst fartyg har påbörjats, eller - sammanfogningen omfattande minst 50 ton eller en procent av den beräknade mängden av allt byggnadsmaterial, varvid det lägsta talet skall gälla, har påbörjats den 1 januari 2003 eller senare. DEL A Anpassningar som skall gälla alla fiskefartyg som omfattas av direktivet med undantag av nya fiskefartyg byggda den 1 januari 2003 eller senare KAPITEL I: ALLMÄNNA BESTÄMMELSER Regel 2: Definitioner Punkt 1. "Nytt fartyg" skall ersättas med definitionen av "nytt fiskefartyg" i artikel 2 i detta direktiv. KAPITEL V: BRANDSKYDD, UPPTÄCKANDE AV BRAND, BRANDSLÄCKNING OCH BRANDBEKÄMPNING Regel 2: Definitioner Punkt 2. "standardbrandprov" skall ändras på följande sätt i slutet när det gäller standardprovets tid-temperatur-kurva: "... Standardprovets tid-temperaturkurva bestäms av en jämn kurva dragen genom följande temperaturpunkter för ugnens innertemperatur: >Plats för tabell>" KAPITEL VII: LIVRÄDDNINGSREDSKAP OCH LIVRÄDDNINGSANORDNINGAR Regel 1: Tillämpning Punkt 2 skall ha följande lydelse: "Reglerna 13 och 14 skall även tillämpas på befintliga fartyg som har en längd av minst 45 m, förutsatt att administrationen kan skjuta upp genomförandet av bestämmelserna i dessa regler fram till den 1 februari 1999." Regel 13: Radioutrustning för livräddning Punkt 2 skall ha följande lydelse: "Tvåvägs VHF-radiotelefoner som finns ombord på befintliga fartyg och som inte uppfyller de funktionskrav som antagits av organisationen får godtas av administrationen före den 1 februari 1999, förutsatt att administrationen anser att de är jämförbara med godkända tvåvägs VHF-radiotelefoner." KAPITEL IX: RADIOKOMMUNIKATION Regel 1: Tillämpning Andra meningen i punkt 1 skall ha följande lydelse: "När det gäller befintliga fartyg får dock administrationen skjuta upp genomförandet av kraven till den 1 februari 1999." Regel 3: Undantag Punkt 2 c skall ha följande lydelse: "när fartyget permanent kommer att tas ur drift före den 1 februari 2001." DEL B Anpassning som skall gälla för nya fiskefartyg byggda den 1 januari 2003 eller senare Texten i nedanstående regler skall ha följande lydelse: KAPITEL I: ALLMÄNNA BESTÄMMELSER Regel 2: Definitioner Punkt 22 a ii Skottet skall vara placerat på ett avstånd från förliga perpendikeln på inte mindre än 0,05 L och inte mer än 0,05 L + 1,35 m på fartyg med en längd mindre än 45 m. Regel 6: Besiktningar Punkt 1 c Förutom den periodiska besiktning som krävs i punkt b i skall besiktningar däremellan göras av fartygets konstruktion och maskiner, i intervall på två år plus/minus tre månader för fartyg som är byggda av annat material än trä och i intervall som anges av administrationen för fartyg som är byggda av trä. Genom besiktningen skall också säkerställas att ändringar som negativt skulle kunna påverka fartygets eller besättningens säkerhet inte har utförts. KAPITEL II: KONSTRUKTION, VATTENTÄT INDELNING OCH UTRUSTNING Regel 1: Konstruktion Punkt 1 Styrka och uppbyggnad av skrov, överbyggnader, däckhus, maskinkappar, nedgångar och andra konstruktioner och fartygets utrustning skall vara tillräcklig för att klara alla förutsebara förhållanden i avsedd verksamhet och vara i enlighet med en erkänd organisations bestämmelser. Regel 2: Vattentäta dörrar Punkt 1 Antalet öppningar i sådana vattentäta skott som föreskrivs i regel 1.3 skall vara så få som möjligt, och förenliga med fartygets allmänna arrangemang samt hanteringen av fartyget. Öppningar skall förses med vattentäta stängningsanordningar som överensstämmer med en erkänd organisations bestämmelser. Vattentäta dörrar skall vara lika starka som den omgivande strukturen. Regel 2: Vattentäta dörrar Punkt 3 a På fartyg med en längd av minst 45 m skall vattentäta dörrar vara av skjutdörrstyp: i utrymmen där dörrarna skall öppnas till sjöss och tröskeln ligger under djupaste lastvattenlinjen, om inte administrationen anser detta vara opraktiskt eller onödigt med hänsyn till fartygets typ och verksamhet. Undantag som en medlemsstat medger från denna regel skall omfattas av förfarandet i artikel 4 i detta direktiv. Regel 5: Lucköppningar Punkt 3 Anordningar för vädertät tillslutning och säkring av lastluckor med täckluckor av trä skall uppfylla kraven i reglerna 14 och 15 i bilaga I till 1966 års internationella lastlinjekonvention(1). Regel 9: Ventilatorer Punkt 1 På fartyg med en längd av minst 45 m skall andra ventilatorer än maskinrumsventilatorer ha en karmhöjd på minst 900 mm över arbetsdäck och minst 760 mm över överbyggnadsdäck. På fartyg med en längd mindre än 45 m skall dessa ventilatorers karmhöjd vara 760 mm respektive 450 mm. Höjden över däck för öppningar till sådana ventilatorer som krävs för kontinuerlig lufttillförsel till maskinrummet och, där så är tillämpligt, omedelbar tillförsel till nödgeneratorrummet skall i allmänhet uppfylla kraven i regel 9.3 i kapitel II. När detta inte är praktiskt möjligt med hänsyn till fartygets storlek och arrangemang, får en lägre höjd godtas, dock under inga omständigheter lägre än 900 mm över arbetsdäck och överbyggnadsdäck, om ventilatorerna förses med vädertäta tillslutningsanordningar i enlighet med regel 9.2 i kapitel II i kombination med andra lämpliga arrangemang för att garantera en oavbruten och tillräcklig lufttillförsel till utrymmena. Regel 12: Bordläggningsventiler Punkt 6 Administrationen får godkänna ljusventiler och fönster utan stormluckor i sido- och akterskott på däckshus placerade på eller över arbetsdäck, under förutsättning att fartygets säkerhet inte äventyras, med hänsyn till erkända organisationers bestämmelser som grundas på tillämpliga ISO-standarder. Regel 15: Ankringsutrustning Ankringsutrustning konstruerad för snabb och säker hantering skall finnas ombord och bestå av ankare, ankarkätting eller vajer, kättingstopp och vinsch eller annan anordning för ankring och upptagande av ankaret och för att kunna hålla fartyget ankrat under alla förutsägbara förhållanden i den aktuella verksamheten. Fartyg skall också vara försedda med lämplig förtöjningsutrustning för säker förtöjning under alla driftsförhållanden. Ankrings- och förtöjningsutrustning skall vara i enlighet med en erkänd organisations bestämmelser. KAPITEL III: STABILITET OCH SJÖVÄRDIGHET Regel 1: Allmänt Fartyget skall vara så konstruerat och byggt att kraven i detta kapitel uppfylls med avseende på de lastkonditioner som anges i regel 7. Beräkningarna av kurvorna för rätande hävarmar skall göras i enlighet med IMO:s kod om intakt stabilitet för alla fartygstyper(2). Regel 2: Stabilitetskriterier Punkt 1 Följande stabilitetskriterier skall uppfyllas om inte administrationen medger att gjorda erfarenheter från verksamheten motiverar avvikelser. Alla avvikelser från de stabilitetskriterier som en medlemsstat medger skall omfattas av förfarandet inom ramen för artikel 4 i detta direktiv(3). Punkt 1 d Begynnelsemetacenterhöjden GM skall vara minst 350 mm för fartyg med ett däck. På fartyg med fullständig överbyggnad får metacenterhöjden sänkas med administrationens godkännande, men den får under inga omständigheter vara lägre än 150 mm. En sådan sänkning av kraven avseende metacenterhöjden som tillåts av en medlemsstat skall omfattas av förfarandet i artikel 4 i detta direktiv. Punkt 3 När fartyget är försett med ballast för att garantera överensstämmelse med punkt 1 skall ballastens typ och arrangemang godkännas av administrationen. På fartyg med en längd mindre än 45 m skall sådan ballast vara permanent. När ballasten är permanent skall den vara i fast form och säkert fixerad i fartyget. Administration får godta flytande ballast, som förvaras i helt fyllda tankar som inte är förbundna till något av fartygets pumpsystem. Om flytande ballast används som permanent ballast för att uppfylla bestämmelserna i punkt 1, skall uppgifterna anges i fartygets säkerhetscertifikat och i stabilitetsboken. Permanent ballast får inte bortföras från fartyget eller omplaceras utan administrationens godkännande. Regel 4: Särskilda fiskemetoder På fartyg som arbetar med särskilda fiskemetoder, där ytterligare externa krafter påverkar fartyget vid fiske, skall stabilitetskraven överensstämma med regel 2.1. Stabilitetskraven kan, vid behov, höjas för att godkännas av administrationen. Följande förhöjda stabilitetskriterier skall uppfyllas av fartyg sysselsatta med bomtrålning: a) Kriterierna för arean under den rätande hävarmen och för de rätande hävarmar som avses i regel 2.1 a och b skall ökas med 20 %. b) Begynnelsemetacenterhöjden tvärskepps får inte vara mindre än 500 mm. c) De kriterier som anges i a skall endast gälla för fartyg med en installerad framdrivningseffekt som inte överskrider det värde i kilowatt som erhålls ur följande formler: - N = 0,6 Ls2 för fartyg med en längd av högst 35 m. - N = 0,7 Ls2 för fartyg med en längd av minst 37 m. - För fartyg med en längd däremellan skall koefficienten för Ls erhållas genom interpolation mellan 0,6 och 0,7. - Ls utgör längden överallt enligt mätbrevet. Om den installerade framdrivningseffekten överskrider de värden för standard framdrivningseffekt som anges i de ovannämnda formlerna skall de kriterier som anges i a ökas direkt i proportion till den högre framdrivningseffekten. Administration skall se till att ovannämnda förhöjda stabilitetskriterier vid bomtrålning uppfylls när det gäller de driftsförhållanden som anges i regel 7.1 i detta kapitel. Vid beräkningen av stabiliteten skall bommarna antas vara upphissade till 45 graders vinkel mot horisontalläget. Regel 5: Hård vind och svår rullning Fartyget skall klara påverkan av hård vind och svår rullning vid sjöförhållanden med hänsyn till för årstiden förekommande väder- och sjöförhållanden i de farvatten fartyget skall bedriva sin verksamhet, samt fartygstyp och fiskemetod. De tillämpliga beräkningarna skall utföras i enlighet med IMO:s kod om intakt stabilitet för alla fartygstyper. Regel 8: Nedisning Denna regel gäller till alla delar med undantag av att de ändrade marginaler för nedisning som faller inom administrationens behörighetsområde genom rekommendation nr 2 som anges i fotnoten, inte är tillåtna(4). Regel 9: Krängningsprov Punkt 2 Om ändringar genomförs som kan påverka konditionen för lätt fartyg och tyngdpunktsläget, skall fartyget om administrationen så bedömer nödvändigt med hänsyn till fartygets stabilitetsmarginaler, genomgå nytt krängningsprov och stabilitetshandlingarna revideras. Om egenviktsskillnaden överskrider 2 % av den ursprungliga egenvikten och det inte genom beräkningar kan påvisas att fartyget fortsätter att uppfylla stabilitetskriterierna skall fartyget genomgå nytt krängningsprov. Regel 12: Boghöjd Boghöjden skall vara tillräcklig för att förhindra våldsam överspolning. För fartyg som bedriver verksamhet i områden som omfattas av begränsningar inom 10 nautiska mil från kusten skall den minsta tillåtna boghöjden godkännas av administrationen och fastställas med hänsyn till för årstiden förekommande väder- och sjöförhållanden i de farvatten fartyget skall bedriva sin verksamhet, samt fartygstyp och fiskemetod. För fartyg som bedriver verksamhet i alla andra områden 1. på vilka fångsten, under fisket, måste placeras i fisklastrummen via luckor, som finns på ett arbetsdäck som är utsatt för väder och vind för om däckhuset eller överbyggnaden, skall den minsta tillåtna boghöjden beräknas i enlighet med den beräkningsmetod som anges i rekommendation 4 i tillägg 3 till den slutgiltiga stadgan från Torremolinoskonferensen, eller 2. på vilka fångsten måste placeras i fisklastrummen via luckor, som finns på ett arbetsdäck som är utsatt för väder och vind, och som skyddas av ett däckhus eller en överbyggnad, skall den minsta tillåtna boghöjden överensstämma med regel 39 i bilaga I till 1966 års internationella lastlinjekonvention, men den får inte vara lägre än 2000 mm. I detta avseende skall största tillåtna djupgående beaktas i stället för tilldelat sommarfribord. Regel 14: Indelning och stabilitet i skadat skick Fartyg med en längd av minst 100 m skall, när det totala antalet personer ombord är 100 eller fler, förbli flytande med tillräcklig stabilitet efter vattenfyllning av något utrymme som förutsätts skadat, med hänsyn till fartygstyp, avsett fiske och fiskeområde(5). Beräkningarna skall utföras i enlighet med den vägledning som anges i fotnoten. KAPITEL IV: MASKINANLÄGGNINGAR OCH ELEKTRISKA ANLÄGGNINGAR SAMT PERIODVIS OBEMANNADE MASKINERIUTRYMMEN Regel 3: Allmänt Punkt 1 Framdrivningsmaskineri, kontroll-, ång-, brännolje-, tryckluft-, el- och kylsystem, hjälpmaskineri, pannor och andra tryckkärl, rör- och pumpsystem, styrmaskinsystem samt axlar och kopplingar för kraftöverföring skall konstrueras, tillverkas, provas, installeras och underhållas i enlighet med en erkänd organisations bestämmelser. Sådant maskineri och sådan utrustning samt lyftutrustning, vinschar, fiskhanterings- och fiskbearbetningsutrustning skall vara skyddad på ett sätt som minimerar eventuella risker för ombordvarande personer. Särskild uppmärksamhet skall riktas mot rörliga delar, heta ytor och andra faror. Punkt 7 Administrationen skall kontrollera att reglerna 16-18 tillämpas enhetligt och i enlighet med en erkänds organisations bestämmelser(6). Punkt 9 Åtgärder skall vidtas till administrationens godkännande för att säkerställa att all utrustning fungerar på ett tillfredsställande sätt vid alla driftförhållanden, inklusive manöver. Dessutom skall åtgärder vidtas i enlighet med en erkänds organisations bestämmelser om regelbundna inspektioner och rutinprovning för att säkerställa kontinuerlig och tillförlitlig drift. Punkt 10 Fartyget skall medföra dokumentation i enlighet med en erkänds organisations bestämmelser som visar att det är lämpligt för drift med periodiskt obemannat maskinrum. Regel 6: Ångpannor, matarsystem och ångrörarrangemang Punkt 1 Ångpanna och icke olje-eldad ånggenerator skall vara försedd med inte mindre än två säkerhetsventiler med lämplig kapacitet. Administrationen kan emellertid, med hänsyn till ångpannas eller icke olje-eldad ånggenerators uteffekt eller andra funktioner, medge att den förses med endast en säkerhetsventil, under förutsättning att tillräckligt skydd mot övertryck säkerställs i enlighet med en erkänds organisations bestämmelser. Regel 8: Manövrering av framdrivningsmaskineriet från bryggan Punkt 1 b När framdrivningsmaskineriet kan fjärrmanövreras från bryggan gäller följande: Den fjärrstyrning som avses i a skall utföras med en anordning som uppfyller en erkänd organisations bestämmelser och skall, vid behov, vara försedd med anordning som förhindrar överbelastning av framdrivningsmaskineriet. Regel 10: System för brännolja, smörjolja och andra brännbara oljor Punkt 4 Brännoljerör som vid eventuell skada skulle kunna ge oljeläckage från förråds-, settlings- eller dagtank placerad ovan dubbelbotten skall vara försedda med kik eller ventil mot tanken. Denna kik eller ventil skall kunna stängas från säker plats utanför det aktuella utrymmet i händelse av brand i det utrymme där tanken är placerad. Eventuella djuptankar placerade i axel- eller rörtunnlar eller liknande utrymmen skall också vara försedda med ventil, som i händelse av brand skall kunna manövreras via annan ventil på röret eller rören utanför tunneln eller liknande utrymme. Om sådan extraventil är monterad i maskinutrymmet skall den kunna manövreras från plats utanför detta utrymme. Punkt 7 a Brännoljerör och deras ventiler och kopplingar skall vara av stål eller annat likvärdigt material, dock är begränsad användning av flexibla rör tillåten. Sådana flexibla rör och anslutningar skall vara tillräckligt starka, tillverkade av godkänt brandbeständigt material eller vara försedda med brandbeständig ytbeläggning i enlighet med en erkänds organisations bestämmelser. Sådana flexibla rörs kopplingar skall vara i enlighet med IMO:s cirkulär 647. "Guidelines to minimise leakages from flammable liquid systems". Punkt 10 Systemen för förvaring, distribution och användning av olja som används i trycksatta smörjsystem skall vara i enlighet med en erkänds organisations bestämmelser. Sådana system i maskinutrymmen av kategori A och, när så praktiskt genomförbart, i andra maskinutrymmen skall åtminstone uppfylla föreskrifterna i punkterna 1, 3, 6 och 7 samt i den utsträckning det, enligt en erkänd organisations bestämmelser, bedöms nödvändigt även punkterna 2 och 4. Detta utesluter inte användning av synglas i smörjoljesystem, förutsatt att det kan visas genom provning att synglasen är tillräckligt brandbeständiga. Punkt 11 Systemen för förvaring, distribution och användning av brännbara oljor som används under tryck i kraftöverföringssystem, andra än sådana oljor som avses i punkt 10 i styr- och aktiveringssystem samt värmesystem, skall vara i enlighet med en erkänd organisations bestämmelser. På platser där antändningsrisk föreligger skall dessa system åtminstone uppfylla föreskrifterna i punkterna 2 och 6 samt föreskrifterna i punkterna 3 och 7 vad gäller styrka och konstruktion. Regel 12: Bullerskydd Åtgärder skall vidtas för att reducera det buller personalen utsätts för i maskinutrymmen till nivåer enligt IMO:s "Code on Noise Levels on Board Ships(7)". Regel 13: Styrsystem Punkt 1 Fartyg skall vara försedda med huvudstyrsystem och ett hjälpsystem för styrning av rodret i enlighet med en erkänds organisations bestämmelser. Huvud- och hjälpsystem för manövrering av rodret skall vara konstruerade på ett sådant sätt att ett enskilt fel i det ena systemet så långt skäligt och praktiskt genomförbart inte gör det andra systemet funktionsodugligt. Regel 16: Elektrisk huvudkraftkälla Punkt 1 a När elkraft är den enda drivkraften för hjälpsystem väsentliga för framdrivning och fartygets säkerhet skall elkraftkällan utgöras av minst två generatoraggregat, av vilka det ena kan vara drivet av huvudmaskinen. I enlighet med en erkänd organisations bestämmelser kan emellertid annat arrangemang med likvärdig elektrisk kapacitet godtas. KAPITEL V: BRANDSKYDD, UPPTÄCKANDE AV BRAND, BRANDSLÄCKNING OCH BRANDBEKÄMPNING Regel 1: Allmänt Stycke c Metod IIIF: Samtliga utrymmen där brand kan tänkas uppstå skall vara försedda med automatiskt system för upptäckande av brand och brandlarm, normalt utan begränsning avseende typ av invändiga brandindelningsskott, med undantag av att bostadsutrymme eller utrymme omgivet av separation av klass A eller B inte får överstiga 50 m2. Administrationen kan emellertid öka denna yta för allmänna utrymmen till högst 75 m2. Regel 2: Definitioner Punkt 1 Med obrännbart material avses ett material som varken brinner eller avger brännbara ångor i tillräckligt stor mängd för självantändning vid uppvärmning till ungefär 750 °C, vilket skall fastställas genom koden för brandprovningsmetoder(8). Allt annat material är ett brännbart material. Punkt 2 "standardbrandprov" skall ha följande lydelse: standardbrandprov: ett prov vid vilket provstycken av de aktuella skotten och däcken i en testugn utsätts för temperaturer som ungefär motsvarar standardprovets temperaturkurva. Provningsmetoderna skall överensstämma med koden för brandprovningsmetoder. Punkt 3 (sista meningen) Administrationen skall kräva provning av ett prototypskott eller prototypdäck för kontroll av att det uppfyller ovannämnda krav på integritet och temperaturstegring i enlighet med koden för brandprovningsmetoder. Punkt 4 (sista meningen) Administration skall kräva provning av en prototypsindelning för kontroll av att den uppfyller ovannämnda krav på integritet och temperaturstegring i enlighet med koden för brandprovningsmetoder. Punkt 6 (sista meningen) Administrationen skall kräva provning av en prototypsindelning för kontroll av att den uppfyller ovannämnda krav på integritet och temperaturstegring i enlighet med koden för brandprovningsmetoder. Punkt 9 Med ringa benägenhet för flamspridning menas att den yta som beskrivs som sådan i tillräcklig utsträckning förhindrar spridning av eld och att detta fastställts enligt koden för brandprovningsmetoder. Regel 4: Skott i bostads- och serviceutrymmen Punkt 4 Metod IIIF: Det skall inte föreligga några begränsningar om att konstruktion av skott som ej krävs i den här regeln eller andra regler i denna del skall vara indelningar av klass A eller B. Arean i bostadsutrymmen eller utrymmen avgränsade med kontinuerlig separation av klass A eller B får inte överstiga 50 m2, utom i enskilda fall där skott av klass C föreskrivs i tabell 1 i regel 7. Administrationen kan emellertid öka denna yta för allmänna utrymmen till högst 75 m2. Regel 7: Brandsäkerhet i skott och däck Sista anmärkningen till tabellerna (*) När en asterisk anges i tabellen skall separationen vara av stål eller likvärdigt material men behöver inte vara av klass A. Där genomföringar anordnas i ett däck för dragning av elektriska kablar, rör och ventilationstrummor skall en sådan genomföring göras tät för att hindra att rök och lågor tränger igenom. Regel 8: Konstruktionsdetaljer Punkt 3, Metoderna IF, IIF och IIIF a) Förutom i lastrum och kylrum i serviceutrymmen skall isolering vara obrännbar. Diffusionsspärrar och lim som används i samband med isolering, samt isolering på rör för kylsystem behöver inte vara obrännbar, men användningen av sådant material skall begränsas till ett minimum och materialets exponerade yta skall ha en förmåga att motstå flamspridning, vilket skall fastställas enligt koden för brandprovningsmetoder. I utrymmen där penetrering av oljeprodukter kan förekomma skall isoleringens yta vara ogenomtränglig för olja och oljedimma. Regel 9: Ventilationssystem Punkt 1 a Ventilationskanaler skall vara av obrännbart material. Korta kanaler, generellt ej över 2 m i längd och med ett tvärsnitt ej överstigande 0,02 m2, behöver emellertid inte vara obrännbara, förutsatt att de uppfyller följande villkor: i) Kanalerna skall vara av ett material som är förknippat med låg brandrisk enligt koden för brandprovningsmetoder. Regel 11: Diverse Punkt 2 Färg, fernissa och annat ytbehandlingsmedel som används på invändiga, öppna ytor får inte avge stora mängder rök eller giftiga gaser eller ångor, vilket skall fastställas enligt koden för brandprovningsmetoder. Regel 12: Förvaring av gasflaskor och farligt gods Punkt 4 Elkablar och elapparater som inte krävs för arbetet i utrymmet får inte finnas i utrymmen som används för förvaring av mycket brännbara vätskor eller flytande gas. Om sådana elektriska apparater installeras skall de uppfylla tillämpliga krav i International Standard IEC Publication 79 (Electrical apparatus for explosive gas atmospheres). Värmekällor skall hållas borta från sådana utrymmen och skyltar med texten "Rökning förbjuden" och "Öppen låga förbjuden" skall anslås på väl synlig plats. Regel 13: Utrymningsvägar Punkt 1 Trapphus och lejdare till och från bostadsutrymmen och i utrymmen där besättningen normalt arbetar, andra än maskinrum, skall vara så planerade att det finns fria utrymningsvägar till öppet däck och därifrån till livräddningsfarkost. Följande gäller särskilt för sådana utrymmen: e) Utrymningsvägarnas kontinuitet skall godkännas av administrationen. Trappor och korridor som används som utrymningsvägar skall ha en fri bredd av minst 700 mm och ledstänger på minst en sida. Dörrar som ger tillträde till en trappa skall ha en fri bredd av minst 700 mm. Punkt 2 Det skall finnas två utrymningsvägar från varje maskinrum av kategori A, på ett av följande sätt: a) Två uppsättningar stållejdare, sinsemellan separerade så mycket som möjligt, skall leda till dörrar i rummets övre del, också separerade från varandra, som leder ut till öppet däck. I allmänhet gäller att en av dessa lejdare skall ge kontinuerligt skydd mot brand från rummets nedre del till en säker plats utanför rummet. Administrationen kan emellertid avstå från att kräva sådant skydd om det på grund av särskilda arrangemang eller mått i maskinrummet finns en säker utrymningsväg från rummets nedre del. Detta skydd skall vara av stål, isolerat enligt "A-60"-standard och vara försett med en självstängande ståldörr av klass A-60 i den nedre delen. Regel 14: Automatiskt sprinklersystem, brandlarm och brandvarningssystem (Metod IIF) Punkt 11 Det skall finnas sprinklerdysor i reserv till varje sprinklersektion. Sprinklerdysorna i reserv skall omfatta alla typer och klasser som är installerade ombord på fartyget enligt följande: - Högst 99 sprinklerdysor: 3 reservdysor. - Mellan 100 och 299 sprinklerdysor: 6 reservdysor. - Mellan 300 och 1000 sprinklerdysor: 12 reservdysor. Regel 15: Automatiskt system för upptäckande av brand och brandlarm (Metod IIIF) Punkt 4 Systemet skall aktiveras vid onormal lufttemperatur, onormal koncentration av rök eller av andra faktorer som indikerar begynnande brand i något av de bevakade utrymmena. Temperaturaktiverade system skall inte aktiveras vid lägre temperatur än 54 °C och ej vid högre temperatur än 78 °C när temperaturstegringen till dessa nivåer inte är snabbare än 1 grad per minut. Administrationen kan besluta att föreskriven utlösningstemperatur kan ökas till 30 °C över den maximala temperaturen uppe under däck i torkrum och liknande utrymmen med normalt hög omgivningstemperatur. Rökaktiverade system skall träda i funktion vid en minskning av intensiteten i en ljusstråle. Rökdetektorerna skall vara certifierade för att kunna träda i funktion innan röktätheten överstiger 12,5 % förmörkelse per meter, men inte innan den överstiger 2 % förmörkelse per meter. Administrationen kan också godkänna andra lika effektiva aktiveringsmetoder. Brandvarningssystemet får inte användas för andra syften än upptäckande av brand. Regel 17: Brandpumpar Punkt 2 Om brand i ett utrymme kan slå ut samtliga brandpumpar, skall det finnas ett alternativt system för vattenförsörjning till brandbekämpning. I fartyg med en längd av minst 75 m skall det alternativa systemet vara en fast nödbrandpump med oberoende kraftkälla. Denna nödbrandpump skall klara att försörja två strålmunstycken vid ett lägsta tryck på 0,25 N/mm2. Regel 20: Brandsläckare Punkt 2 1. För varje typ av brandsläckare som finns ombord skall reservladdningar medföras för 100 % av de första 10 brandsläckarna och för 50 % av de återstående brandsläckare som kan laddas ombord, dock inte fler än 60. 2. För de brandsläckare som inte kan laddas ombord skall det, i stället för reservladdningar, finnas ytterligare 50 % brandsläckare av samma typ och kapacitet. 3. Instruktioner för laddning av brandsläckarna bör medföras ombord. Endast reservladdning som godkänts för den berörda brandsläckaren får användas. Punkt 4 Brandsläckarna skall en gång om året kontrolleras av en behörig person som godkänts av administrationen. Varje brandsläckare skall bära en skylt som anger att den har kontrollerats. Alla ständigt trycksatta brandsläckare och drivgasflaskor till icke trycksatta brandsläckare skall genomgå tryckprovning vart tionde år. Regel 21: Bärbara brandsläckare i kontrollstationer, bostadsutrymmen och serviceutrymmen Punkt 2 1. För de brandsläckare som kan laddas ombord skall reservladdningar medföras för 100 % av de första 10 brandsläckarna och för 50 % av de återstående brandsläckarna, dock inte fler än 60. 2. För de brandsläckare som inte kan laddas ombord skall det, i stället för reservladdningar, finnas ytterligare 50 % brandsläckare av samma typ och kapacitet. 3. Instruktioner för laddning av brandsläckarna bör medföras ombord. Endast reservladdning som godkänts för den berörda brandsläckaren får användas. Regel 24: Brandmansutrustning Punkt 1 Det skall finnas minst två brandmansutrustningar som uppfyller kraven i reglerna 2.1, 2.1.1 och 2.1.2 i kapitel III i koden för brandsäkerhetssystem. Det skall finnas två reservladdningar för varje erfordrad andningsapparat. Regel 25: Brandkontrollplan Det skall finnas en permanent anslagen brandkontrollplan, vars innehåll skall överensstämma med IMO:s resolutioner A.654(16) (Graphical symbols for fire control plans) och A.756(18) (Guidelines on the information to be provided with fire control plans). Regel 28: Inbyggt brandskydd Punkt 2 a På fartyg med skrov tillverkat av icke brännbart material skall däck och skott som separerar maskinrum av klass A från bostadsutrymmen, serviceutrymmen eller kontrollstationer uppfylla kraven för klass A-60 om maskinrummet av klass A inte är försett med fast brandsläckningssystem och klass A-30 om sådant system finns. Däck och skott som separerar andra maskinrum från bostadsutrymmen, serviceutrymmen och kontrollstationer skall uppfylla kraven för klass A-0. Däck och skott som separerar kontrollstationer från bostadsutrymmen och serviceutrymmen skall uppfylla kraven för klass A och vara isolerade i enlighet med tabellerna 1 och 2 i regel 7 i detta kapitel, om inte administrationen accepterar klass B-15 för separering av utrymmen som t.ex. befälhavarens hytt från styrhytten, där sådana utrymmen anses utgöra en del av styrhytten. Regel 31: Diverse Punkt 1 Exponerade ytor inom begränsningar för bostadsutrymmen, serviceutrymmen, kontrollstationer, korridorer och trapphus samt inbyggda ytor bakom skott, innertak, paneler och ytbeklädnader i bostadsutrymmen, serviceutrymmen och kontrollstationer skall ha ringa benägenhet för flamspridning i enlighet med koden för brandprovningsmetoder. Punkt 3 Färg, lack och annan ytbehandling som används på invändiga, öppna ytor får inte avge stora mängder rök eller giftiga gaser eller ångor, vilket skall ha fastställts enligt koden för brandprovningsmetoder. Regel 32: Förvaring av gasflaskor och farligt gods Punkt 4 Elkablar och elapparater som inte krävs för arbetet i utrymmet får inte finnas i utrymmen som används för förvaring av mycket brännbara vätskor eller flytande gas. Om sådana elektriska apparater installeras skall de vara säkra och certifierade, och uppfylla tillämpliga krav i International Standard IEC Publication 79 (Electrical apparatus for explosive gas atmospheres). Värmekällor skall hållas borta från sådana utrymmen och skyltar med texten "Rökning förbjuden" och "Öppen låga förbjuden" skall anslås på väl synlig plats. Regel 38: Brandsläckare Punkt 2 1. Med undantag av de fall som nämns i punkt 2 (nedan) skall reservladdningar medföras för varje typ av brandsläckare som finns ombord för 100 % av de första 10 brandsläckarna och för 50 % av de återstående brandsläckare som kan laddas ombord, dock inte fler än 60. 2. För fartyg med en längd mindre än 45 m och för de brandsläckare som inte kan laddas ombord skall det, i stället för reservladdningar, finnas ytterligare 50 % brandsläckare av samma typ och kapacitet. 3. Instruktioner för laddning av brandsläckarna bör medföras ombord. Endast reservladdning som godkänts för den berörda brandsläckaren får användas. Punkt 4 Brandsläckarna skall en gång om året kontrolleras av en behörig person som godkänts av administrationen. Varje brandsläckare skall bära en skylt som anger att den har kontrollerats. Alla ständigt trycksatta brandsläckare och drivgasflaskor till icke trycksatta brandsläckare skall genomgå tryckprovning vart tionde år. Regel 39: Bärbara brandsläckare i kontrollstationer, bostadsutrymmen och serviceutrymmen Punkt 2 1. Med undantag av de fall som nämns i punkt 2 (nedan) skall reservladdningar medföras för varje typ av brandsläckare som finns ombord för 100 % av de första 10 brandsläckarna och för 50 % av de återstående brandsläckare som kan laddas ombord, dock inte fler än 60. 2. För fartyg med en längd mindre än 45 m och för de brandsläckare som inte kan laddas ombord skall det, i stället för reservladdningar, finnas ytterligare 50 % brandsläckare av samma typ och kapacitet. 3. Instruktioner för laddning av brandsläckarna bör medföras ombord. Endast reservladdning som godkänts för den berörda brandsläckaren får användas. Regel 41: Brandmansutrustning Ombord i fartyg med en längd av minst 45 m skall det finnas minst två brandmansutrustningar, placerade långt ifrån varandra på lättillgängliga platser med låg sannolikhet att bli avskurna i händelse av brand. Utrustningarna skall uppfylla kraven i reglerna 2.1, 2.1.1 och 2.1.2 i kapitel III i koden för brandsäkerhetssystem. Det skall finnas två reservladdningar för varje erfordrad andningsapparat. Regel 42: Brandkontrollplan Det skall finnas en permanent anslagen brandkontrollplan, vars innehåll skall överensstämma med IMO:s resolutioner A.654(16) (Graphical symbols for fire control plans) och A.756(18) (Guidelines on the information to be provided with fire control plans). När det gäller fartyg med en längd mindre än 45 m får administrationen frångå detta krav. KAPITEL VI: SKYDD FÖR BESÄTTNINGEN Regel 3: Brädgång, räcken och skydd Punkt 2 Minsta tillåtna vertikala avstånd från den djupaste lastvattenlinjen till den lägsta punkten på brädgångens övre kant eller till kanten på arbetsdäcket, om det är försett med räcken, skall ge ett tillräckligt skydd för besättningen mot överbrytande sjö, med hänsyn till väder- och sjöförhållanden i de farvatten fartyget kan bedriva sin verksamhet, samt fartygstyp och fiskemetod. Fribordet, mätt midskepps från kanten på arbetsdäcket varifrån fisket bedrivs, skall inte vara mindre än 300 mm eller mindre än det fribord som motsvarar största tillåtna djupgående, varvid det högre värdet skall gälla. För fartyg vilkas arbetsdäck är skyddade så att vatten inte kommer in i de skyddade arbetsutrymmena krävs inget annat minsta tillåtna fribord än det som motsvarar största tillåtna djupgående. Regel 4: Trapphus och lejdare Det skall för besättningens säkerhet finnas trappor och lejdare av tillräcklig storlek och styrka, med ledstänger och halkskyddade steg. Dessa skall vara konstruerade i enlighet med tillämpliga ISO-standarder. KAPITEL VII: LIVRÄDDNINGSREDSKAP OCH LIVRÄDDNINGSANORDNINGAR Regel 3: Utvärdering, provning och godkännande av livräddningsutrustning och livräddningsanordning Punkt 2 Innan administrationen godkänner livräddningsredskap och livräddningsanordningar skall den se till att sådana redskap och anordningar har genomgått provning för att bekräfta att de uppfyller kraven i rådets direktiv 96/98/EG om marin utrustning(9) som omfattar IMO:s rekommendationer för provning av livräddningsredskap. Punkt 6 Livräddningsanordningar som föreskrivs i detta kapitel och för vilka inga detaljerade specifikationer finns i del C, skall godkännas av administrationen, med beaktande av de detaljerade specifikationer som anges för sådana anordningar i kapitel III i SOLAS-konventionen från 1974 i dess ändrade lydelse och i IMO:s internationella kod om livräddningsanordningar (IMO International Life-Saving Appliance Code). Regel 6: Tillgänglighet och förvaring av livräddningsfarkost och beredskapsbåt Punkt 4 a Varje livräddningsfarkost skall - vara placerad så att varken livräddningsfarkosten eller dess surrningsanordningar försvårar sjösättningen av andra livräddningsfarkoster eller beredskapsbåtar på någon annan sjösättningsplats, - vara placerad så nära vattenytan som det är säkert och praktiskt möjligt och, när det gäller annan livräddningsfarkost än livflotte som är avsedd att embarkeras efter sjösättning, i ett sådant läge att livräddningsfarkosten i ombordstigningsläget inte är placerad mindre än 2 m ovanför vattenlinjen med fartyget fullt lastat under ogynnsamma trimförhållanden på upp till 10 ° och med en slagsida av upp till 20 ° åt endera sidan, eller till den vinkel där kanten på fartygets väderdäck hamnar under vattnet, om denna vinkel är mindre, - vara ständigt klar att använda, så att besättningsmedlemmar kan göra den klar för embarkering och sjösättning inom 5 minuter, och - vara fullt utrustad enligt kraven i detta kapitel. Regel 23: Beredskapsbåtar Punkt 1 b En beredskapsbåt får vara av fast eller uppblåsbar konstruktion eller en kombination av båda och skall: i) vara minst 3,8 m och högst 8,5 m lång, med undantag för på fartyg med en längd mindre än 45 m, där det på grund av fartygets storlek eller av annat skäl, kan betraktas som oskäligt eller opraktiskt att medföra sådan beredskapsbåt, då administrationen kan godkänna en kortare beredskapsbåt, dock ej kortare än 3,3 m, och ii) kunna medföra minst 5 sittande och en liggande person eller, för fartyg med en längd mindre än 45 m och om båten är kortare än 3,8 m, kunna medföra minst 4 sittande och en liggande person. Punkt 1 c Det antal personer en båt skall vara godkänd för skall fastställas av administrationen genom ett sittplatsprov. Båtens minsta tillåtna transportkapacitet skall överensstämma med bestämmelserna i regel 23.1 b ii. Sittplatserna, förutom rorsmannens sittplats, får finnas på durken. Ingen av sittplatserna får finnas på relingen, akterspegeln, eller de luftfyllda flytanordningarna på båtsidorna. (1) 1966 års internationella lastlinjekonvention, såsom den fastställdes av Internationella konferensen om lastlinjer den 5 april 1966 och antogs av Internationella sjöfartsorganisationen genom dess resolution A.133(V) den 25 oktober 1967. (2) Koden om intakt stabilitet för alla fartygstyper som omfattas av IMO-instrumenten som antogs av IMO genom dess resolution A.749 (18) den 4 november 1993, ändrad genom resolution MSC.75(69). (3) Stabilitetskriterierna för offshorefartyg i punkterna 4.5.6.2.1 till 4.5.6.2.4 i IMO:s kod om intakt stabilitet för alla fartygstyper2 får anses motsvara stabilitetskriterierna i regel 2.1 a till 2.1 c. Detta gäller dock endast med administrationens godkännande för fiskefartyg med skrov vars form liknar skrovet på offshorefartyg. (4) I områden där nedisning kan inträffa och ändrade marginaler för nedisning rekommenderas, se rekommendation 2 "Guidance relating to Ice Accretion" i tillägg 3 till den slutgiltiga stadgan från Torremolinoskonferensen (Act of the Torremolinos Conference). (5) Se "the guidance on subdivision and damage stability calculations" i rekommendation 5 i tillägg 3 till den slutgiltiga stadgan från Torremolinoskonferensen (Act of the Torremolinos Conference). (6) Se även den rekommendation som offentliggjorts av International Electrotechnical Commission och, särskilt Publication 92, Electric installations in ships. (7) 'Code on Noise Levels on Board Ships' som IMO antog genom sin resolution A.468(XII) den 19 november 1981. (8) Den internationella koden för tillämpande av brandprovningsmetoder, som antagits av IMO:s sjösäkerhetskommitté genom resolution MSC 61(67). (9) EGT L 46, 17.2.1997, s. 25."