LI2019085SV.01000101.xml 27.3.2019 SV Europeiska unionens officiella tidning LI 85/1 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2019/491 av den 25 mars 2019 om möjliggörande av en fortsättning för de territoriella samarbetsprogrammen Peace IV (Irland–Förenade kungariket) och Förenade kungariket–Irland (Ireland–Northern Ireland–Scotland) i samband med Förenade kungarikets utträde ur unionen EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 178, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande ( 1 ) , efter att ha hört Regionkommittén, i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet ( 2 ) , och av följande skäl: (1) Den 29 mars 2017 anmälde Förenade kungariket sin avsikt att utträda ur unionen i enlighet med artikel 50 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget). Fördragen kommer att upphöra att vara tillämpliga på Förenade kungariket från och med den dag då ett avtal om utträde träder i kraft eller, om det inte finns något sådant avtal, två år efter anmälan, närmare bestämt från och med den 30 mars 2019 om inte Europeiska rådet i samförstånd med Förenade kungariket med enhällighet beslutar att förlänga denna tidsfrist. (2) Utträdet kommer att inträffa under programperioden 2014–2020, då Förenade kungariket deltar i femton samarbetsprogram inom målet Europeiskt territoriellt samarbete. Två av dessa program, PEACE IV (Irland–Förenade kungariket) och Förenade kungariket–Irland (Ireland–Northern Ireland–Scotland) (gemensamt kallade samarbetsprogrammen ), omfattar Nordirland och stöder målet om fred och försoning och nord-syd-samarbete enligt fredsavtalet om Nordirland (”långfredagsavtalet”), och unionen har för avsikt att säkerställa att dessa program fortsätter även om Förenade kungariket utträder ur unionen utan att ett avtal om utträde har trätt i kraft den dag då fördragen upphör att vara tillämpliga på Förenade kungariket i enlighet med artikel 50.3 i EU-fördraget. Denna förordning bör därför begränsas till dessa samarbetsprogram. (3) Samarbetsprogrammen regleras särskilt av Europaparlamentets och rådets förordningar (EU) nr 1299/2013 ( 3 ) , (EU) nr 1303/2013 ( 4 ) och (EU, Euratom) 2018/1046 ( 5 ) . Den här förordningen bör fastställa bestämmelser för att göra det möjligt att, efter Förenade kungarikets utträde ur unionen, låta samarbetsprogrammen fortsätta i enlighet med dessa förordningar. (4) Den förvaltande myndigheten för samarbetsprogrammen är belägen vid det särskilda organet för EU-program (SEUPB) som inrättades genom den överenskommelse mellan Irlands regering och Förenade kungarikets regering om fastställande av genomförandeorgan som undertecknades den 8 mars 1999. Eftersom de samarbetsprogrammen omfattar Nordirland bör de fortsätta, med nödvändiga tilläggsbestämmelser. (5) I samband med att samarbetsprogrammen fortsätter bör det, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 20.2 och 20.3 i förordning (EU) nr 1299/2013, klargöras att de får omfatta deltagande regioner i Förenade kungariket, som bör motsvara Nuts 3-regioner. (6) I samband med att samarbetsprogrammen fortsätter med finansiering från unionens allmänna budget bör en administrativ överenskommelse göras mellan kommissionen och Förenade kungarikets myndigheter med verkan från den dag då fördragen upphör att tillämpas på Förenade kungariket, för att möjliggöra nödvändiga kontroller och revisioner av samarbetsprogrammen. Om sådana kontroller och revisioner inte kan genomföras bör kommissionen ha möjlighet att avbryta betalningsfrister, hålla inne betalningar och göra finansiella korrigeringar i enlighet med artiklarna 83, 142, 144 och 145 i förordning (EU) nr 1303/2013. (7) I enlighet med artikel 76 i förordning (EU) nr 1303/2013 bör kommissionens genomförandebeslut om godkännande av programmet Peace IV (Irland–Förenade kungariket) av den 30 november 2015, och om godkännande av programmet Interreg VA av den 12 februari 2015, fortsätta att utgöra finansieringsbeslut i den mening som avses i förordning (EU, Euratom) 2018/1046 och därmed ett rättsligt åtagande i den mening som avses i förordning (EU, Euratom) 2018/1046. Förenade kungariket förblir ansvarigt för de ekonomiska förpliktelser som landet åtagit sig som medlemsstat och som rör unionens rättsliga åtaganden. (8) Det datum då fördragen upphör att vara tillämpliga på Förenade kungariket kommer det att upphöra att ingå i programområdets unionsdel i den mening som avses i artikel 20.1 i förordning (EU) nr 1299/2013. Bestämmelserna i den förordningen om insatsers stödberättigande beroende på geografiskt läge bör därför anpassas. (9) Eftersom målet för denna förordning, nämligen för att göra det möjligt att, efter Förenade kungarikets utträde ur unionen, låta samarbetsprogrammen fortsätta, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av åtgärdens omfattning eller verkningar, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i EU-fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. (10) I syfte att möjliggöra ett snabbt genomförande av de åtgärder som föreskrivs i denna förordning bör den träda i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning . Denna förordning bör endast vara tillämplig om inget avtal om utträde med Förenade kungariket i enlighet med artikel 50.2 i EU-fördraget har trätt i kraft det datum då fördragen upphör att vara tillämpliga på Förenade kungariket i enlighet med artikel 50.3 i EU-fördraget. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Syfte och tillämpningsområde 1. Denna förordning innehåller bestämmelser för att hantera följderna av om Förenade kungarikets utträder ur unionen utan att något avtal om utträde som ingåtts med Förenade kungariket i enlighet med artikel 50.2 i EU-fördraget har trätt i kraft det datum då fördragen upphör att vara tillämpliga på Förenade kungariket i enlighet med artikel 50.3 i EU-fördraget, samt bestämmelser om en fortsättning för följande två samarbetsprogram som omfattas av förordning (EU) nr 1299/2013 (gemensamt kallade samarbetsprogrammen ) och där Förenade kungariket deltar: 1. Peace IV (Irland–Förenade kungariket). 2. Förenade kungariket–Irland (Ireland–Northern Ireland–Scotland). 2. Förordning (EU) nr 1299/2013 ska fortsätta att tillämpas på de samarbetsprogram som omfattas av den här förordningen. Artikel 2 Geografisk omfattning Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 20.2 och 20.3 i förordning (EU) nr 1299/2013, får samarbetsprogrammen omfatta deltagande regioner i Förenade kungariket, som ska motsvara Nuts 3-regioner. Artikel 3 Programmyndigheter Genom undantag från artikel 21.1 i förordning (EU) nr 1299/2013 ska — det särskilda organet för EU-program (SEUPB) som fungerar som värd för den förvaltande myndigheten och den attesterande myndigheten för samarbetsprogrammen fortsätta att utöva sin verksamhet, — Nordirlands finansdepartement fortsätta att vara revisionsmyndighet för samarbetsprogrammen. Artikel 4 Kommissionens befogenheter i fråga om kontroller Kommissionen och Förenade kungarikets myndigheter ska komma överens om tillämpningen av bestämmelserna om kontroller och revisioner av samarbetsprogrammen. Kontrollerna och revisionerna ska omfatta hela samarbetsprogrammens verksamhetsperiod. Om nödvändiga kontroller och revisioner av samarbetsprogrammen inte kan genomföras i alla berörda regioner ska detta anses vara en allvarlig brist i förvaltnings- och kontrollsystemen när det gäller de åtgärder som fastställs i artiklarna 83, 142, 144 och 145 i förordning (EU) nr 1303/2013. Artikel 5 Insatsers stödberättigande beroende på geografiskt läge Det tak som anges i artikel 20.2 b i förordning (EU) nr 1299/2013 ska inte gälla för samarbetsprogrammen. Artikel 6 Ikraftträdande och tillämpning Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning . Den ska tillämpas från och med dagen efter den dag då fördragen upphör att vara tillämpliga på Förenade kungariket i enlighet med artikel 50.3 i EU-fördraget. Denna förordning ska dock inte tillämpas om ett avtal om utträde som ingåtts med Förenade kungariket i enlighet med artikel 50.2 i EU-fördraget har trätt i kraft den dag som avses i andra stycket i den här artikeln. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Strasbourg 25 mars 2019. På Europaparlamentets vägnar A. TAJANI Ordförande På rådets vägnar G. CIAMBA Ordförande ( 1 ) Yttrande av den 20 februari 2019 (ännu ej offentliggjort i EUT). ( 2 ) Europaparlamentets ståndpunkt av den 13 mars 2019 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 19 mars 2019. ( 3 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1299/2013 av den 17 december 2013 om särskilda bestämmelser för stöd från Europeiska regionala utvecklingsfonden till målet Europeiskt territoriellt samarbete ( EUT L 347, 20.12.2013, s. 259 ). ( 4 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 av den 17 december 2013 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden, om fastställande av allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden och Europeiska havs- och fiskerifonden samt om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 ( EUT L 347, 20.12.2013, s. 320 ). ( 5 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2018/1046 av den 18 juli 2018 om finansiella regler för unionens allmänna budget, om ändring av förordningarna (EU) nr 1296/2013, (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013, (EU) nr 1304/2013, (EU) nr 1309/2013, (EU) nr 1316/2013, (EU) nr 223/2014, (EU) nr 283/2014 och beslut nr 541/2014/EU samt om upphävande av förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 ( EUT L 193, 30.7.2018, s. 1 ).