L_2019188SV.01002501.xml 12.7.2019 SV Europeiska unionens officiella tidning L 188/25 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2019/1155 av den 20 juni 2019 om ändring av förordning (EG) nr 810/2009 om införande av en gemenskapskodex om viseringar (viseringskodex) EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 77.2 a, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande ( 1 ) , i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet ( 2 ) , och av följande skäl: (1) Unionens gemensamma viseringspolitik har varit en väsentlig del av skapandet av ett område utan inre gränser. Viseringspolitiken bör förbli ett viktigt verktyg för att underlätta turism och näringsverksamhet samtidigt som den bidrar till att motverka säkerhetsrisker och risken för irreguljär migration till unionen. Den gemensamma viseringspolitiken bör bidra till att skapa tillväxt och vara förenlig med annan unionspolitik, t.ex. när det gäller yttre förbindelser, handel, utbildning, kultur och turism. (2) Unionen bör använda viseringspolitiken i sitt samarbete med tredjeländer samt för att säkerställa en bättre balans mellan migration och säkerhetsfarhågor, ekonomiska överväganden och allmänna yttre förbindelser. (3) Genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 810/2009 ( 3 ) inrättas förfaranden och villkor för utfärdande av viseringar för planerade vistelser på medlemsstaternas territorium som inte varar längre än 90 dagar under en 180-dagarsperiod. (4) Viseringsansökningar bör prövas och beslut fattas av konsulat eller, genom undantag, av centrala myndigheter. Medlemsstaterna bör säkerställa att konsulaten och de centrala myndigheterna har tillräcklig kännedom om lokala förhållanden för att säkerställa viseringsförfarandets integritet. (5) Ansökningsförfarandet bör vara så enkelt som möjligt för de sökande. Det bör vara klart vilken medlemsstat som är behörig att pröva en ansökan, särskilt om sökanden har för avsikt att besöka flera medlemsstater. Om möjligt bör medlemsstaterna erbjuda en möjlighet att fylla i och lämna in ansökningsformulär elektroniskt. Det bör också vara möjligt för sökande att underteckna ansökningsformuläret elektroniskt, om elektronisk underskrift erkänns av den behöriga medlemsstaten. Det bör fastställas frister för de olika etapperna i förfarandet, särskilt så att resenärer kan planera i förväg och undvika högsäsong på konsulaten. (6) Medlemsstaterna bör inte vara skyldiga att bibehålla möjligheten till direkt åtkomst för inlämnande av ansökningar till konsulatet på platser där en extern tjänsteleverantör har fått i uppdrag att ta emot ansökningar på dess vägnar, dock utan att detta påverkar tillämpningen av de skyldigheter som medlemsstaterna åläggs genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/38/EG ( 4 ) , särskilt artikel 5.2. (7) Viseringsavgiften bör säkerställa att tillräckliga ekonomiska resurser finns tillgängliga för att täcka kostnaderna för handläggning av ansökningar, inklusive lämpliga strukturer och tillräckligt med personal för att säkerställa att prövningen av ansökningar präglas av tillräcklig kvalitet och integritet samt att tidsfristerna respekteras. Viseringsavgiftens belopp bör ses över vart tredje år på grundval av objektiva bedömningskriterier. (8) Tredjelandsmedborgare som omfattas av viseringskravet bör kunna lämna in sin ansökan i det land där de är bosatta, även om den behöriga medlemsstaten inte har något konsulat som kan ta emot ansökningar och inte heller företräds av en annan medlemsstat i det tredjelandet. I detta syfte bör medlemsstaterna sträva efter att samarbeta med externa tjänsteleverantörer som bör ha möjlighet att ta ut en serviceavgift. Den serviceavgiften bör i princip inte vara större än viseringsavgiften. Om det beloppet inte är tillräckligt för att tillhandahålla fullständig service, bör den externa tjänsteleverantören emellertid ha möjlighet att ta ut en högre serviceavgift, med förbehåll för det högsta belopp som anges i denna förordning. (9) Överenskommelser om representation bör vara enkla och smidiga, och hinder för att ingå sådana överenskommelser mellan medlemsstaterna bör undvikas. Den representerande medlemsstaten bör vara ansvarig för hela viseringsförfarandet, utan inblandning av den representerade medlemsstaten. (10) Om den representerande medlemsstatens konsulat har jurisdiktion i mer än bara värdlandet, bör överenskommelsen om representation även kunna inbegripa dessa tredjeländer. (11) För att minska den administrativa bördan för konsulat och underlätta resandet för personer som reser ofta eller regelbundet bör viseringar för flera inresor med lång giltighet utfärdas till sökande som uppfyller villkoren för inresa under den utfärdade viseringens hela giltighetstid i enlighet med objektivt fastställda gemensamma kriterier och inte begränsas till särskilda reseändamål eller kategorier av sökande. I detta sammanhang bör medlemsstaterna ägna särskild uppmärksamhet åt personer som reser å arbetets vägnar, t.ex. affärsresenärer, sjömän, artister och idrottsmän. Det bör vara möjligt att utfärda viseringar för flera inresor med kortare giltighetstid om det finns rimliga skäl för detta. (12) På grund av skillnaderna mellan de lokala förhållandena, i synnerhet gällande migrations- och säkerhetsrisker och de förbindelser som unionen har med vissa länder, bör konsulat på individuella platser bedöma behovet av att anpassa reglerna för viseringar för flera inresor för att möjliggöra en förmånligare eller strängare tillämpning. Vid förmånligare hållning till utfärdande av viseringar för flera inresor med lång giltighet bör hänsyn framför allt tas till eventuella handelsavtal som omfattar rörlighet för affärsfolk. På grundval av den bedömningen bör kommissionen genom genomförandeakter anta regler om villkoren för utfärdande av sådana viseringar vilka ska tillämpas i varje jurisdiktion. (13) Om vissa tredjeländer inte samarbetar kring återtagande av sina medborgare som gripits i en irreguljär situation och dessa länder inte samarbetar effektivt i återvändandeprocessen, bör vissa bestämmelser i förordning (EG) nr 810/2009 tillämpas restriktivt och tillfälligt på grundval av en öppen mekanism baserad på objektiva kriterier för att förbättra det berörda tredjelandets samarbete kring återtagande av irreguljära migranter. Kommissionen bör regelbundet, minst en gång om året, utvärdera tredjeländernas samarbete i fråga om återtagande och bör granska underrättelser från medlemsstaterna rörande samarbetet med ett tredjeland kring återtagande av irreguljära migranter. Kommissionen bör, vid sin bedömning av huruvida ett tredjeland samarbetar tillräckligt och huruvida åtgärder krävs, beakta tredjelandets övergripande samarbete på migrationsområdet, särskilt avseende gränsförvaltning, förebyggande och bekämpande av människosmuggling samt förhindrande av transitering av irreguljära migranter genom dess territorium. Om kommissionen anser att tredjelandet inte samarbetar tillräckligt eller efter en underrättelse från en enkel majoritet medlemsstater om att ett tredjeland inte samarbetar tillräckligt, bör kommissionen lämna ett förslag till rådet om att anta ett genomförandebeslut, samtidigt som den fortsätter sina ansträngningar för att förbättra samarbetet med det berörda tredjelandet. Även när kommissionen, med avseende på ett tredjelands samarbetsnivå i förhållande till medlemsstaterna vad avser återtagandet av irreguljära migranter, vilken ska bedömas på grundval av relevanta och objektiva uppgifter, anser att ett tredjeland samarbetar tillräckligt, bör kommissionen ha möjlighet att lägga fram ett förslag för rådet om att anta ett genomförandebeslut avseende sökande eller kategorier av sökande som är medborgare i det tredjelandet och som ansöker om en visering på det tredjelandets territorium, vilket föreskriver en eller flera viseringslättnader. (14) För att säkerställa att alla relevanta faktorer och möjliga konsekvenser av tillämpningen av åtgärder för att förbättra ett tredjelands samarbete kring återtagande beaktas på lämpligt sätt, med beaktande av sådana åtgärders särskilt känsliga politiska art och deras övergripande konsekvenser för medlemsstaterna och unionen, särskilt för deras yttre förbindelser och för Schengenområdets övergripande funktionssätt, bör rådet tilldelas genomförandebefogenheter, på grundval av förslag från kommissionen. Att rådet tilldelas sådana genomförandebefogenheter innebär att tillräcklig hänsyn tas till att genomförandet av åtgärderna för att förbättra ett tredjelands samarbete kring återtagande kan vara politiskt känsligt, även mot bakgrund av medlemsstaternas befintliga avtal med tredjeländer om förenklade viseringsförfaranden. (15) Sökande som fått avslag på sin viseringsansökan bör ha rätt att överklaga. Underrättelsen om avslag bör innehålla detaljerad information om skälen för avslag och förfarandena för överklagande. Under överklagandeförfarandet bör de sökande ges tillgång till all information som är relevant för deras ärende i enlighet med nationell rätt. (16) Denna förordning respekterar de grundläggande rättigheterna och är förenlig med de rättigheter och principer som erkänns särskilt i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. Den eftersträvar särskilt att säkerställa fullständig respekt för rätten till skydd av personuppgifter, rätten till respekt för privatliv och familjeliv, barnets rättigheter samt skyddet av utsatta personer. (17) Det lokala Schengensamarbetet är avgörande för en harmoniserad tillämpning av den gemensamma viseringspolitiken och för en korrekt bedömning av migrations- och säkerhetsrisker. Inom det samarbetet bör medlemsstaterna bedöma den praktiska tillämpningen av särskilda bestämmelser mot bakgrund av lokala förhållanden och migrationsrisken. Samarbete och utbyte mellan konsulat på individuella platser bör samordnas av unionens delegationer. (18) Medlemsstaterna bör noggrant och regelbundet övervaka externa tjänsteleverantörers verksamhet för att säkerställa efterlevnad av det rättsliga instrument som reglerar det ansvar som anförtrotts dem. Medlemsstaterna bör årligen rapportera till kommissionen om samarbetet med och övervakningen av externa tjänsteleverantörer. Medlemsstaterna bör säkerställa att hela förfarandet för handläggning av ansökningar och samarbetet med externa tjänsteleverantörer övervakas av utlandsstationerad personal. (19) Flexibla regler bör införas för att göra det möjligt för medlemsstaterna att optimera resurssamordningen och stärka den konsulära täckningen. Samarbetet mellan medlemsstaterna (s.k. viseringscentrum för Schengenområdet) bör kunna ta sig vilken form som helst som är lämpad för de lokala förhållandena i syfte att öka konsulatens geografiska täckning, sänka medlemsstaternas kostnader, synliggöra unionen och förbättra den service som erbjuds sökande. (20) Elektroniska ansökningssystem är viktiga verktyg för att underlätta ansökningsförfarandena. En gemensam lösning som syftar till digitalisering bör i framtiden utvecklas med fullt utnyttjande av den senaste rättsliga och tekniska utvecklingen för att göra det möjligt för sökande att lämna in ansökningarna online och på så sätt tillgodose sökandenas behov och locka fler besökare till Schengenområdet. Enkla och smidiga förfarandegarantier bör stärkas och tillämpas enhetligt. Intervjuer skulle vidare när så är möjligt kunna genomföras med hjälp av moderna digitala verktyg och teknik för distanskommunikation, t.ex. röst- eller videosamtal via internet. De sökandes grundläggande rättigheter bör garanteras under processen. (21) För att det ska vara möjligt att se över beloppet för de viseringsavgifter som anges i denna förordning bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) delegeras till kommissionen med avseende på ändringar av denna förordning som gäller beloppet för viseringsavgifterna. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning ( 5 ) . För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller Europaparlamentet och rådet alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter. (22) För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av förordning (EG) nr 810/2009, bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 ( 6 ) . (23) I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 22 om Danmarks ställning, fogat till fördraget om Europeiska unionen och EUF-fördraget, deltar Danmark inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på Danmark. Eftersom denna förordning är en utveckling av Schengenregelverket ska Danmark, i enlighet med artikel 4 i det protokollet, inom sex månader efter det att rådet har beslutat om denna förordning, besluta huruvida landet ska genomföra den i sin nationella lagstiftning. (24) Denna förordning utgör en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket i vilka Förenade kungariket inte deltar i enlighet med rådets beslut 2000/365/EG ( 7 ) . Förenade kungariket deltar därför inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på Förenade kungariket. (25) Denna förordning utgör en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket i vilka Irland inte deltar i enlighet med rådets beslut 2002/192/EG ( 8 ) . Irland deltar därför inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på Irland. (26) När det gäller Island och Norge utgör denna förordning, i enlighet med avtalet mellan Europeiska unionens råd och Republiken Island och Konungariket Norge om dessa staters associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket ( 9 ) , en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket som omfattas av det område som avses i artikel 1 B i rådets beslut 1999/437/EG ( 10 ) . (27) När det gäller Schweiz utgör denna förordning, i enlighet med avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket ( 11 ) , en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket som omfattas av det område som avses i artikel 1 B i beslut 1999/437/EG jämförd med artikel 3 i rådets beslut 2008/146/EG ( 12 ) . (28) När det gäller Liechtenstein utgör denna förordning, i enlighet med protokollet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen, Schweiziska edsförbundet och Furstendömet Liechtenstein om Furstendömet Liechtensteins anslutning till avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket ( 13 ) en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket som omfattas av det område som avses i artikel 1 B i beslut 1999/437/EG jämförd med artikel 3 i rådets beslut 2011/350/EU ( 14 ) . (29) När det gäller Cypern utgör denna förordning en akt som utvecklar Schengenregelverket eller som på annat sätt har samband med detta i den mening som avses i artikel 3.2 i 2003 års anslutningsakt. (30) När det gäller Bulgarien och Rumänien utgör denna förordning en akt som utvecklar Schengenregelverket eller som på annat sätt har samband med detta i den mening som avses i artikel 4.2 i 2005 års anslutningsakt. (31) När det gäller Kroatien utgör denna förordning en akt som utvecklar Schengenregelverket eller som på annat sätt har samband med detta i den mening som avses i artikel 4.2 i 2011 års anslutningsakt. (32) Förordning (EG) nr 810/2009 bör därför ändras i enlighet med detta. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Förordning (EG) nr 810/2009 ska ändras på följande sätt: 1. Artikel 1 ska ändras på följande sätt: a) Punkt 1 ska ersättas med följande: ”1. Genom denna förordning inrättas förfaranden och villkor för utfärdande av viseringar för planerade vistelser på medlemsstaternas territorium som inte varar längre än 90 dagar under en 180-dagarsperiod.” b) Följande punkt ska läggas till: ”4. Vid tillämpningen av denna förordning ska medlemsstaterna handla i fullständig överensstämmelse med unionsrätten, inbegripet Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. I enlighet med de allmänna principerna i unionsrätten ska beslut om ansökningar enligt denna förordning fattas på individuell grund.” 2. Artikel 2 ska ändras på följande sätt: a) I punkt 2 ska led a ersättas med följande: ”a) en planerad vistelse på medlemsstaternas territorium som inte varar längre än 90 dagar under en 180-dagarsperiod, eller” b) Punkt 7 ska ersättas med följande: ”7. erkänd resehandling : resehandling som erkänns av en eller flera medlemsstater för passage av de yttre gränserna och påförande av viseringar i enlighet med Europaparlamentets och rådets beslut nr 1105/2011/EU ( *1 ) , ( *1 ) Europaparlamentets och rådets beslut nr 1105/2011/EU av den 25 oktober 2011 om förteckningen över resehandlingar som möjliggör passage av de yttre gränserna och i vilka en visering kan införas samt om införandet av en mekanism för upprättande av denna förteckning ( EUT L 287, 4.11.2011, s. 9 ).” " c) Följande punkter ska läggas till: ”12. sjöman : en person som är anställd, anlitad eller i någon funktion arbetar ombord på ett havsgående fartyg eller ett fartyg som trafikerar internationella inre farvatten, 13. elektronisk underskrift : en elektronisk underskrift enligt definitionen i artikel 3.10 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 910/2014 ( *2 ) . ( *2 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 910/2014 av den 23 juli 2014 om elektronisk identifiering och betrodda tjänster för elektroniska transaktioner på den inre marknaden och om upphävande av direktiv 1999/93/EG ( EUT L 257, 28.8.2014, s. 73 ).” " 3. I artikel 3.5 ska leden b och c ersättas med följande: ”b) Tredjelandsmedborgare med giltigt uppehållstillstånd som utfärdats av en medlemsstat som inte deltar i antagandet av denna förordning eller av en medlemsstat som ännu inte tillämpar Schengenregelverket fullt ut, eller tredjelandsmedborgare med något av de giltiga uppehållstillstånd i förteckningen i bilaga V vilket utfärdats av Andorra, Kanada, Japan, San Marino eller Förenta staterna och garanterar innehavarens ovillkorliga rätt till återinresa, eller med ett giltigt uppehållstillstånd för ett eller flera av Konungariket Nederländernas utomeuropeiska länder och territorier (Aruba, Curaçao, Sint Maarten, Bonaire, Sint Eustatius och Saba). c) Tredjelandsmedborgare med giltig visering för en medlemsstat som inte deltar i antagandet av denna förordning, för en medlemsstat som ännu inte tillämpar Schengenregelverket fullt ut eller för ett land som är part i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet eller för Kanada, Japan eller Förenta staterna, eller innehavare av en giltig visering för ett eller flera av Konungariket Nederländernas utomeuropeiska länder och territorier (Aruba, Curaçao, Sint Maarten, Bonaire, Sint Eustatius och Saba), när dessa reser till det utfärdande landet eller till ett annat tredjeland, eller när de återvänder från det utfärdande landet efter att ha använt viseringen.” 4. I artikel 4 ska följande punkt införas: ”1a. Med avvikelse från punkt 1 får medlemsstaterna besluta att ansökningar ska prövas av och beslut fattas av centrala myndigheter. Medlemsstaterna ska säkerställa att dessa myndigheter har tillräcklig kännedom om de lokala förhållandena i det land där ansökan lämnas in för att bedöma migrations- och säkerhetsrisker samt tillräckliga språkkunskaper för att analysera handlingar, och att konsulaten, där så är nödvändigt, deltar i ytterligare prövning och intervjuer.” 5. I artikel 5.1 ska led b ersättas med följande: ”b) om besöket omfattar fler än ett mål, eller om flera separata besök kommer att företas inom en tvåmånadersperiod, den medlemsstat vars territorium utgör huvudmålet för resan eller resorna vad avser vistelsens längd räknad i dagar eller vistelsens syfte, eller” 6. Artikel 8 ska ändras på följande sätt: a) Punkt 1 ska ersättas med följande: ”1. En medlemsstat får samtycka till att representera en annan medlemsstat som enligt artikel 5 är behörig att pröva och fatta beslut om ansökningar på den medlemsstatens vägnar. En medlemsstat får också representera en annan medlemsstat begränsat till att endast ta emot ansökningar och registrera biometriska kännetecken.” b) Punkt 2 ska utgå. c) Punkterna 3 och 4 ska ersättas med följande: ”3. Om representationen är begränsad i enlighet med artikel 1, andra meningen, ska mottagandet och överföringen av uppgifter till den representerade medlemsstaten genomföras i enlighet med tillämpliga dataskydds- och säkerhetsregler. 4. En bilateral överenskommelse ska ingås mellan den representerande medlemsstaten och den representerade medlemsstaten. I denna överenskommelse a) ska det anges hur länge representationen ska gälla, om den endast är tillfällig, och vilka förfaranden som gäller för att avsluta denna, b) får det, särskilt när den representerade medlemsstaten har ett konsulat i det berörda tredjelandet, föreskrivas att den representerade medlemsstaten ska tillhandahålla lokaler, personal och betalningar.” d) Punkterna 7 och 8 ska ersättas med följande: ”7. Den representerade medlemsstaten ska underrätta kommissionen om överenskommelser om representation eller om uppsägning av sådana senast 20 kalenderdagar innan de träder i kraft eller upphör att gälla, förutom i fall av force majeure. 8. Konsulatet i den representerande medlemsstaten ska, samtidigt med den underrättelse som avses i punkt 7, underrätta både andra medlemsstaters konsulat och unionens delegation i den berörda jurisdiktionen om överenskommelser om representation eller om uppsägning av sådana överenskommelser.” e) Följande punkter ska läggas till: ”10. Om en medlemsstat varken är närvarande eller har representation i det tredjeland där sökanden lämnar in sin ansökan, ska den medlemsstaten i enlighet med artikel 43 sträva efter att samarbeta med en extern tjänsteleverantör i det tredjelandet. 11. Om en medlemsstats konsulat på en given plats drabbas av långvarig teknisk force majeure ska den medlemsstaten begära tillfällig representation av en annan medlemsstat på den platsen för samtliga eller några kategorier av sökande.” 7. Artikel 9 ska ändras på följande sätt: a) Punkt 1 ska ersättas med följande: ”1. Ansökningar ska lämnas in tidigast sex månader, eller för sjömän vid tjänsteutövning tidigast nio månader, före den tidpunkt då det planerade besöket ska inledas, och i regel senast 15 kalenderdagar före den tidpunkt då det planerade besöket kommer att inledas. I motiverade, enskilda och brådskande fall får konsulatet eller de centrala myndigheterna tillåta att ansökan lämnas in senare än 15 kalenderdagar före den tidpunkt då det planerade besöket kommer att inledas.” b) Punkt 4 ska ersättas med följande: ”4. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 13 får ansökningar lämnas in a) av sökanden, b) av en ackrediterad kommersiell mellanhand, c) av en bransch-, kultur-, idrotts- eller utbildningsorganisation eller motsvarande institution på dess medlemmars vägnar.” c) Följande punkt ska läggas till: ”5. En sökande ska inte behöva infinna sig personligen på fler än en plats för att lämna in en ansökan.” 8. Artikel 10 ska ändras på följande sätt: a) Punkt 1 ska ersättas med följande: ”1. Sökande ska infinna sig personligen när de lämnar in en ansökan för att lämna fingeravtryck, i enlighet med artikel 13.2, 13.3 och 13.7 b. Utan att det påverkar tillämpningen av första meningen i detta stycke och artikel 45 får sökande lämna in sina ansökningar elektroniskt när så är möjligt.” b) Punkt 2 ska utgå. 9. Artikel 11 ska ändras på följande sätt: a) I punkt 1 ska första stycket ersättas med följande: ”1. Varje sökande ska lämna in ett manuellt eller elektroniskt ifyllt ansökningsformulär, som är utformat i enlighet med bilaga I. Ansökningsformuläret ska undertecknas. Det får undertecknas manuellt eller, om elektronisk underskrift erkänns av den medlemsstat som är behörig att pröva och fatta beslut om ansökan, elektroniskt.” b) Följande punkter ska införas: ”1a. Om sökanden undertecknar ansökningsformuläret elektroniskt ska den elektroniska underskriften vara en kvalificerad elektronisk underskrift i den mening som avses i artikel 3.12 i förordning (EU) nr 910/2014. 1b. Innehållet i den elektroniska versionen av ansökningsformuläret ska i tillämpliga fall vara utformat i enlighet med bilaga I.” c) Punkt 3 ska ersättas med följande: ”3. Formuläret ska åtminstone finnas tillgängligt på a) det eller de officiella språken i den medlemsstat som ansökan avser eller i den representerande medlemsstaten och b) det eller de officiella språken i värdlandet. Utöver de språk som avses i led a får formuläret göras tillgängligt på alla andra officiella språk vid unionens institutioner.” d) Punkt 4 ska ersättas med följande: ”4. Om det eller de officiella språken i värdlandet inte finns integrerade i formuläret ska en översättning till det eller de språken göras tillgänglig separat för sökande.” 10. Artikel 14 ska ändras på följande sätt: a) Punkterna 3–5 ska ersättas med följande: ”3. Bilaga II innehåller en icke uttömmande förteckning över styrkande handlingar vilka kan krävas av sökanden i syfte att kontrollera om villkoren i punkterna 1 och 2 är uppfyllda. 4. Medlemsstaterna får kräva att sökanden, genom att fylla i ett formulär som har utformats av varje medlemsstat, styrker ett sponsoråtagande eller privat inkvartering eller bådadera. Detta formulär ska särskilt ange följande: a) Om syftet är att styrka sponsoråtagandet eller den privata inkvarteringen, eller bådadera. b) Om sponsorn eller den inbjudande personen är en enskild, ett företag eller en organisation. c) Sponsorns eller den inbjudande personens identitet och kontaktuppgifter. d) Sökandens identitetsuppgifter (namn och efternamn, födelsedatum, födelseort och nationalitet). e) Adress där inkvarteringen ska ske. f) Vistelsens längd och syfte. g) Eventuella familjeband med sponsorn eller den inbjudande personen. h) Den information som krävs enligt artikel 37.1 i VIS-förordningen. Utöver medlemsstatens officiella språk ska formuläret även upprättas på minst ett annat av de officiella språken vid Europeiska unionens institutioner. Ett provexemplar av formuläret ska översändas till kommissionen. 5. Konsulaten ska inom ramen för det lokala Schengensamarbetet bedöma genomförandet av de villkor som anges i punkt 1 för att ta hänsyn till lokala förhållanden och migrations- och säkerhetsrisker.” b) Följande punkt ska införas: ”5a. Om det är nödvändigt för att ta hänsyn till lokala förhållanden i enlighet med artikel 48 ska kommissionen genom genomförandeakter anta en harmoniserad förteckning över styrkande handlingar som ska användas i varje jurisdiktion. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 52.2.” c) Punkt 6 ska ersättas med följande: ”6. Undantag får göras från kraven i punkt 1 i denna artikel när det gäller en sökande som av konsulatet eller de centrala myndigheterna är känd för sin integritet och pålitlighet, särskilt vad gäller den lagliga användningen av tidigare viseringar, om det inte finns några tvivel om att sökanden kommer att uppfylla kraven i artikel 6.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/399 ( *3 ) vid tidpunkten för passerandet av medlemsstaternas yttre gränser. ( *3 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/399 av den 9 mars 2016 om en unionskodex om gränspassage för personer (kodex om Schengengränserna) ( EUT L 77, 23.3.2016, s. 1 ).” " 11. I artikel 15.2 ska första stycket ersättas med följande: ”2. Personer som ansöker om viseringar för flera inresor ska styrka att de har lämplig och giltig medicinsk reseförsäkring som täcker tiden för deras första planerade resa.” 12. Artikel 16 ska ändras på följande sätt: a) Punkterna 1 och 2 ska ersättas med följande: ”1. Sökande ska betala en viseringsavgift på 80 EUR. 2. Barn över sex men under tolv år ska betala en viseringsavgift på 40 EUR.” b) Följande punkt ska införas: ”2a. En viseringsavgift på 120 EUR eller 160 EUR ska tillämpas om ett genomförandebeslut har antagits av rådet i enlighet med artikel 25a.5 b. Denna bestämmelse ska inte tillämpas på barn under 12 år.” c) Punkt 3 ska utgå. d) I punkt 4 ska led c ersättas med följande: ”c) Forskare, enligt definitionen i artikel 3.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/801 ( *4 ) , som reser i syfte att bedriva vetenskaplig forskning eller delta i ett forskningsseminarium eller en forskningskonferens. ( *4 ) Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/801 av den 11 maj 2016 om villkoren för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för forskning, studier, praktik, volontärarbete, deltagande i elevutbytesprogram eller utbildningsprojekt och för au pairarbete ( EUT L 132, 21.5.2016, s. 21 ).” " e) Punkt 5 ska ersättas med följande: ”5. Undantag från viseringsavgift får beviljas för a) barn över sex men under arton år, b) innehavare av diplomatpass och tjänstepass, c) personer som är 25 år eller yngre och som deltar i seminarier, konferenser, idrottsevenemang, kulturella evenemang eller utbildningsarrangemang som anordnats av ideella organisationer.” f) Punkt 6 ska ersättas med följande: ”6. Det är tillåtet att i enskilda fall avstå från att ta ut viseringsavgiften eller sänka den om en sådan åtgärd syftar till att främja kultur- eller idrottsintressen, utrikespolitiska, utvecklingspolitiska och andra väsentliga allmänintressen eller av humanitära skäl eller på grund av internationella förpliktelser.” g) I punkt 7 ska andra stycket ersättas med följande: ”När viseringsavgiften tas ut i en annan valuta än euro ska det belopp som tas ut i den valutan fastställas och regelbundet ses över enligt den referensväxelkurs för euron som fastställs av Europeiska centralbanken. Det belopp som tas ut får rundas av och det ska, genom arrangemangen för det lokala Schengensamarbetet, säkerställas att likartade avgifter tas ut.” h) Följande punkt ska läggas till: ”9. Kommissionen ska utvärdera behovet av att se över beloppet för de viseringsavgifter som fastställs i punkterna 1, 2 och 2a i denna artikel vart tredje år med hänsyn till objektiva kriterier, såsom den allmänna inflationstakten i unionen enligt Eurostats uppgifter och den viktade genomsnittliga lönen för en statstjänsteman i medlemsstaterna. På grundval av dessa utvärderingar ska kommissionen i förekommande fall anta delegerade akter i enlighet med artikel 51a med avseende på ändring av denna förordning när det gäller beloppet för viseringsavgifterna.” 13. Artikel 17 ska ändras på följande sätt: a) I punkt 1 ska första meningen ersättas med följande: ”1. En serviceavgift får tas ut av en extern tjänsteleverantör enligt artikel 43.” b) Punkt 3 ska utgå. c) Följande punkter ska införas: ”4a. Med avvikelse från punkt 4 ska serviceavgiften i princip inte överstiga 80 EUR i tredjeländer där den behöriga medlemsstaten inte har något konsulat som kan ta emot ansökningar och där den inte är representerad av någon annan medlemsstat. 4b. I undantagsfall där det belopp som avses i punkt 4a inte är tillräckligt för att man ska kunna tillhandahålla fullständig service får en högre serviceavgift på upp till 120 EUR tas ut. Den berörda medlemsstaten ska i sådana fall underrätta kommissionen om sin avsikt att tillåta att en högre serviceavgift tas ut senast tre månader innan den ska införas. I underrättelsen ska skälen anges för fastställandet av serviceavgiftens nivå, särskilt närmare uppgifter om de kostnader som lett till att ett högre belopp fastställts.” d) Punkt 5 ska ersättas med följande: ”5. Den berörda medlemsstaten får behålla möjligheten att låta samtliga sökande lämna in ansökningarna direkt vid medlemsstatens konsulat eller vid ett konsulat tillhörande en medlemsstat med vilken en överenskommelse om representation har ingåtts i enlighet med artikel 8.” 14. Artikel 19 ska ändras på följande sätt: a) I punkt 1 ska inledningsfrasen ersättas med följande: ”1. Det behöriga konsulatet eller de centrala myndigheterna i den behöriga medlemsstaten ska kontrollera huruvida”. b) I punkt 2 ska första stycket ersättas med följande: ”2. När det behöriga konsulatet eller de centrala myndigheterna i den behöriga medlemsstaten finner att villkoren i punkt 1 har uppfyllts ska ansökan anses möjlig att ta upp till prövning och konsulatet eller de centrala myndigheterna ska — följa de förfaranden som anges i artikel 8 i VIS-förordningen och — ytterligare pröva ansökan.” c) Punkt 3 ska ersättas med följande: ”3. När det behöriga konsulatet eller de centrala myndigheterna i den behöriga medlemsstaten finner att villkoren i punkt 1 inte har uppfyllts, ska ansökan inte anses möjlig att ta upp till prövning och konsulatet eller de centrala myndigheterna ska utan dröjsmål — återsända ansökningsformuläret och de dokument som sökanden lämnat in, — förstöra de biometriska uppgifter som tagits upp, — betala tillbaka viseringsavgiften och — inte pröva ansökan.” d) Punkt 4 ska ersättas med följande: ”4. Med avvikelse från punkt 3 får en ansökan som inte uppfyller kraven i punkt 1 ändå tas upp till prövning av humanitära skäl, av hänsyn till nationella intressen eller på grund av internationella förpliktelser.” 15. Artikel 21 ska ändras på följande sätt: a) Punkt 3 ska ändras på följande sätt: i) Inledningsfrasen ska ersättas med följande: ”3. När konsulatet eller de centrala myndigheterna kontrollerar huruvida sökanden uppfyller inresevillkoren ska de kontrollera” ii) Led e ska ersättas med följande: ”e) att sökanden i tillämpliga fall innehar lämplig och giltig medicinsk reseförsäkring som täcker den planerade vistelsen eller, om ansökningen gäller visering för flera inresor, den första planerade vistelsen.” b) Punkt 4 ska ersättas med följande: ”4. Konsulatet eller de centrala myndigheterna ska, i tillämpliga fall, kontrollera längden på tidigare och planerade vistelser för att förvissa sig om att sökanden inte har överskridit den maximalt tillåtna vistelsetiden på medlemsstaternas territorium, oberoende av eventuella vistelser som tillåts genom nationell visering för längre vistelse eller uppehållstillstånd.” c) I punkt 6 ska inledningsfrasen ersättas med följande: ”6. Vid prövning av en ansökan om visering för flygplatstransitering ska konsulatet eller de centrala myndigheterna särskilt kontrollera” d) Punkt 8 ska ersättas med följande: ”8. Under prövningen av en ansökan får konsulaten eller de centrala myndigheterna i motiverade fall intervjua den sökande och begära ytterligare handlingar.” 16. Artikel 22 ska ändras på följande sätt: a) Punkterna 1–3 ska ersättas med följande: ”1. En medlemsstat får, med anledning av hot mot allmän ordning, inre säkerhet, internationella förbindelser eller folkhälsan, kräva att andra medlemsstaters centrala myndigheter samråder med medlemsstatens centrala myndigheter under handläggningen av en ansökan som lämnats in av medborgare från specifika tredjeländer eller specifika kategorier av sådana medborgare. Sådant samråd ska inte gälla ansökningar om viseringar för flygplatstransitering. 2. De centrala myndigheter som konsulteras ska lämna definitivt svar så snart som möjligt, men senast sju kalenderdagar efter det att de har konsulterats. Uteblir svaret inom denna tidsfrist ska detta innebära att de inte har några invändningar mot utfärdandet av viseringen. 3. Som regel ska medlemsstaterna underrätta kommissionen om att kravet om förhandssamråd införs eller tas bort senast 25 kalenderdagar innan den åtgärden träder i kraft. Denna information ska även lämnas inom ramen för det lokala Schengensamarbetet i den berörda jurisdiktionen.” b) Punkt 5 ska utgå. 17. Artikel 23 ska ändras på följande sätt: a) Punkt 2 ska ersättas med följande: ”2. Denna period får förlängas upp till högst 45 kalenderdagar i enskilda fall, särskilt när ansökan behöver granskas närmare.” b) Följande punkt ska införas: ”2a. Beslut om ansökningar ska fattas utan dröjsmål i motiverade, enskilda och brådskande fall.” c) Punkt 3 ska utgå. d) Punkt 4 ska ändras på följande sätt: i) Följande led ska införas: ”ba) utfärda en visering för flygplatstransitering enligt artikel 26 eller” ii) Led c ska ersättas med följande: ”c) avslå ansökan om visering enligt artikel 32.” iii) Led d ska utgå. 18. Artikel 24 ska ändras på följande sätt: a) Punkt 1 ska ändras på följande sätt: i) Tredje stycket ska utgå. ii) Fjärde stycket ska ersättas med följande: ”Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 12 a ska giltighetstiden för en visering för en inresa omfatta en tilläggsfrist på 15 dagar.” b) Punkt 2 ska ersättas med följande: ”2. Förutsatt att sökanden uppfyller villkoren för inresa i artikel 6.1 a och c–e i förordning (EU) 2016/399 ska viseringar för flera inresor med lång giltighet utfärdas för följande giltighetsperioder, förutom om viseringens giltighet då skulle överstiga resehandlingens: a) För en giltighetsperiod på ett år, förutsatt att den sökande har beviljats och lagligt använt sig av tre viseringar inom de senaste två åren. b) För en giltighetsperiod på två år, förutsatt att den sökande har beviljats och lagligt använt sig av en tidigare visering för flera vistelser med ett års giltighet inom de senaste två åren. c) För en giltighetsperiod på fem år, förutsatt att den sökande har beviljats och lagligt använt sig av en tidigare visering för flera vistelser med två års giltighet inom de senaste tre åren. Viseringar för flygplatstransitering och viseringar med territoriellt begränsad giltighet som utfärdats i enlighet med artikel 25.1 ska inte beaktas vid utfärdande av viseringar för flera inresor.” c) Följande punkter ska införas: ”2a. Med avvikelse från punkt 2 får giltighetstiden för den utfärdade viseringen förkortas i enskilda fall där det föreligger rimliga tvivel om att inresevillkoren kommer att uppfyllas under hela perioden. 2b. Med avvikelse från punkt 2 ska konsulaten inom det lokala Schengensamarbetet bedöma om de regler för utfärdande av viseringar för flera inresor, vilka anges i punkt 2, behöver anpassas för att ta hänsyn till lokala förhållanden och migrations- och säkerhetsriskerna för att anta förmånligare eller strängare regler i enlighet med punkt 2d. 2c. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 2 får en visering för flera inresor med en giltighetstid på upp till fem år utfärdas till sökande som har bevisat behovet av eller motiverar sin avsikt att resa ofta eller regelbundet, förutsatt att de bevisar sin integritet och tillförlitlighet, i synnerhet genom laglig användning av tidigare viseringar, deras ekonomiska situation i ursprungslandet och deras ärliga avsikt att lämna medlemsstaternas territorium innan giltighetstiden löper ut för den visering de har ansökt om. 2d. När det är nödvändigt på grundval av den bedömning som avses i punkt 2b i denna artikel ska kommissionen genom genomförandeakter anta regler om villkoren för utfärdande av viseringar för flera inresor enligt punkt 2 i denna artikel, vilka ska tillämpas i varje jurisdiktion för att ta hänsyn till lokala förhållanden, migrations- och säkerhetsrisker samt unionens allmänna förbindelser med tredjelandet i fråga. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 52.2.” 19. Följande artikel ska införas: ”Artikel 25a Samarbete kring återtagande 1. Beroende på graden av samarbete mellan ett tredjeland och medlemsstaterna vad avser återtagande av irreguljära migranter, vilken ska bedömas på grundval av relevanta och objektiva uppgifter, ska artiklarna 14.6, 16.1, 16.5 b, 23.1, 24.2 och 24.2c inte tillämpas på sökande eller kategorier av sökande som är medborgare i ett tredjeland som inte anses samarbeta tillräckligt i enlighet med den här artikeln. 2. Kommissionen ska regelbundet och minst en gång om året bedöma tredjeländernas samarbete kring återtagande, med beaktande av i synnerhet följande: a) Antalet återvändandebeslut som utfärdas för personer från det berörda tredjelandet vilka vistas olagligt på medlemsstaternas territorium. b) Antalet faktiska tvångsvisa återvändanden av personer som blivit föremål för återvändandebeslut som en procentandel av antalet återvändandebeslut som utfärdats till det berörda tredjelandets medborgare, i tillämpliga fall även på grundval av unionens eller bilaterala återtagandeavtal det antal tredjelandsmedborgare som transiterat genom territoriet i det berörda tredjelandet. c) Antalet ansökningar om återtagande per medlemsstat som har godkänts av tredjelandet som en procentandel av antalet sådana ansökningar som lämnats in till landet i fråga. d) Graden av praktiskt samarbete vad gäller återvändande i de olika skedena av återvändandeförfarandet, bland annat vad gäller i) stöd till identifieringen av personer som vistas olagligt på medlemsstaternas territorium och till utfärdandet av resehandlingar inom rimlig tid, ii) godtagande av den europeiska resehandlingen för återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna eller laissez-passer-handlingen, iii) godtagande av återtagande av personer som omfattas av lagligt återvändande till sina länder, iv) godtagande av återvändandeflygningar och återvändandeinsatser. En sådan bedömning ska göras utifrån tillförlitliga uppgifter från medlemsstaterna och unionens institutioner, organ och byråer. Kommissionen ska regelbundet, minst en gång om året, rapportera till rådet om sin bedömning. 3. En medlemsstat får också underrätta kommissionen om den ställs inför stora och ihållande praktiska problem i samarbetet med ett tredjeland kring återtagande av irreguljära migranter på grundval av samma indikatorer som anges i punkt 2. Kommissionen ska omedelbart informera Europaparlamentet och rådet om en sådan underrättelse. 4. Kommissionen ska granska eventuella underrättelser som görs enligt punkt 3 inom en månad. Kommissionen ska informera Europaparlamentet och rådet om resultatet av sin granskning. 5. Om kommissionen, utifrån den analys som avses i punkterna 2 och 4, och med beaktande av de åtgärder som kommissionen vidtagit för att förbättra det berörda tredjelandets grad av samarbete kring återtagande och unionens allmänna förbindelser med det tredjelandet, inbegripet på migrationsområdet, anser att ett land inte samarbetar tillräckligt och att åtgärder därför krävs, eller om en enkel majoritet av medlemsstaterna inom en period på 12 månader har underrättat kommissionen i enlighet med punkt 3, ska kommissionen, samtidigt som den fortsätter sina ansträngningar för att förbättra samarbetet med det berörda tredjelandet, föreslå rådet att anta a) ett genomförandebeslut om att tillfälligt upphäva tillämpningen av någon eller några av bestämmelserna i artiklarna 14.6, 16.5 b, 23.1, 24.2 och 24.2c på alla medborgare i det berörda tredjelandet eller vissa kategorier av dessa, b) när kommissionen gör den bedömningen att de åtgärder som tillämpas i enlighet med det genomförandebeslut som avses i led a i denna punkt är ineffektiva, ett genomförandebeslut om gradvis tillämpning av en av de viseringsavgifter som fastställs i artikel 16.2a på alla medborgare i det berörda tredjelandet eller vissa kategorier av dessa. 6. På grundval av de indikatorer som anges i punkt 2 ska kommissionen fortlöpande utvärdera och rapportera om betydande och varaktiga förbättringar kan skönjas i samarbetet med det berörda tredjelandet kring återtagande av irreguljära migranter varpå den, med beaktande även av unionens allmänna förbindelser med det tredjelandet, får lägga fram ett förslag för rådet om att upphäva eller ändra de genomförandebeslut som avses i punkt 5. 7. Senast sex månader efter ikraftträdandet av de genomförandebeslut som avses i punkt 5 ska kommissionen rapportera till Europaparlamentet och rådet om framstegen när det gäller det berörda tredjelandets samarbete kring återtagande. 8. När kommissionen på grundval av den analys som avses i punkt 2 och med beaktande av unionens allmänna förbindelser med det berörda tredjelandet, särskilt när det gäller samarbetet kring återtagande, anser att det berörda tredjelandet samarbetar tillräckligt, får den lägga fram ett förslag för rådet om antagande av ett genomförandebeslut avseende sökande eller kategorier av sökande som är medborgare i det tredjelandet och som ansöker om en visering på det tredjelandets territorium, vilket innehåller en eller flera av följande åtgärder: a) En sänkning till 60 EUR av den viseringsavgift som avses i artikel 16.1. b) En reducering till 10 dagar av den tidsfrist inom vilken de beslut om ansökningar som avses i artikel 23.1 ska fattas. c) En förlängning av giltighetstiden för viseringar för flera inresor enligt artikel 24.2. Det genomförandebeslutet ska vara tillämpligt i högst ett år. Det får förnyas.” 20. Artikel 27 ska ändras på följande sätt: a) Punkterna 1 och 2 ska ersättas med följande: ”1. Kommissionen ska genom genomförandeakter anta regler för ifyllande av viseringsmärket. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 52.2. 2. Medlemsstaterna får lägga till nationella noteringar i fältet för anmärkningar på viseringsmärket. Dessa noteringar får inte utgöra en upprepning av de obligatoriska uppgifter som fastställts i enlighet med det förfarande som avses i punkt 1.” b) Punkt 4 ska ersättas med följande: ”4. Viseringsmärken för visering för en inresa får fyllas i för hand endast om det föreligger teknisk force majeure. Inga ändringar får göras på ett viseringsmärke som fyllts i för hand.” 21. Artikel 29 ska ändras på följande sätt: a) Punkt 1 ska ersättas med följande: ”1. Viseringsmärket ska påföras resehandlingen.” b) Följande punkt ska införas: ”1a. Kommissionen ska genom genomförandeakter anta närmare regler om påförande av viseringsmärket. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 52.2.” 22. Artikel 31 ska ändras på följande sätt: a) Punkterna 1 och 2 ska ersättas med följande: ”1. En medlemsstat får kräva att dess centrala myndigheter underrättas om viseringar som utfärdas av andra medlemsstater till medborgare från specifika tredjeländer eller till specifika kategorier av sådana medborgare, med undantag för visering för flygplatstransitering. 2. Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om att kravet om sådan information införs eller tas bort senast 25 kalenderdagar innan införandet eller borttagandet träder i kraft. Denna information ska även lämnas inom ramen för det lokala Schengensamarbetet i den berörda jurisdiktionen.” b) Punkt 4 ska utgå. 23. Artikel 32 ska ändras på följande sätt: a) I punkt 1 a ska följande led införas: ”iia) inte kan styrka ändamålet med och omständigheterna kring den planerade flygplatstransiteringen,” b) Punkt 2 ska ersättas med följande: ”2. Ett beslut om avslag och uppgift om de skäl som ligger till grund för avslaget ska meddelas den sökande med hjälp av standardformuläret i bilaga VI på språket i den medlemsstat som har fattat det slutliga beslutet om ansökan samt ett annat officiellt språk vid unionens institutioner.” c) Punkt 4 ska utgå. 24. Artikel 36 ska ändras på följande sätt: a) Punkt 2 ska utgå. b) Följande punkt ska införas: ”2a. Kommissionen ska genom genomförandeakter anta operativa instruktioner för utfärdande av viseringar vid gränsen till sjömän. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 52.2.” 25. Artikel 37.2 och 37.3 ska ersättas med följande: ”2. Förvaringen och hanteringen av viseringsmärken ska omfattas av fullgoda säkerhetsåtgärder för att undvika bedrägeri och förluster. Varje konsulat ska registrera lagret av viseringsmärken och registrera hur varje viseringsmärke har använts. Alla betydande förluster av oanvända viseringsmärken ska rapporteras till kommissionen. 3. Konsulat eller centrala myndigheter ska arkivera ansökningarna på papper eller i elektroniskt format. Varje enskild akt ska innehålla relevant information som vid behov möjliggör en rekonstruktion av bakgrunden till det beslut som fattats om ansökan. Individuella ansökningsakter ska bevaras i minst ett år från dagen för beslutet om ansökan enligt artikel 23.1, eller, när det gäller överklaganden, tills överklagandeförfarandet har slutförts, beroende på vilken period som är längst. I tillämpliga fall ska individuella elektroniska ansökningsakter bevaras så länge den utfärdade viseringen är giltig.” 26. Artikel 38 ska ändras på följande sätt: a) Rubriken ska ersättas med följande: ”Resurser till handläggning av ansökningar och övervakning av viseringsförfaranden” b) Punkt 1 ska ersättas med följande: ”1. Medlemsstaterna ska avdela lämplig personal i tillräckligt antal på konsulaten för uppgifter som rör handläggning av ansökningar, för att kunna säkerställa en rimlig och harmoniserad kvalitet på den tjänst som erbjuds allmänheten.” c) Följande punkt ska införas: ”1a. Medlemsstaterna ska säkerställa att hela viseringsförfarandet på konsulaten, inklusive inlämnandet och hanteringen av ansökningar, utskriften av viseringsmärken och det praktiska samarbetet med externa tjänsteleverantörer, övervakas av utlandsstationerad personal för att säkerställa integriteten i alla skeden av förfarandet.” d) Punkt 3 ska ersättas med följande: ”3. Medlemsstaternas centrala myndigheter ska se till att utsänd personal och lokalanställda erhåller lämplig utbildning och ska ansvara för att förse dem med fullständiga, exakta och aktuella upplysningar om relevant unionsrätt och nationell rätt.” e) Följande punkter ska införas: ”3a. När centrala myndigheter prövar och fattar beslut om ansökningar i enlighet med artikel 4.1a ska medlemsstaterna erbjuda särskild utbildning för att säkerställa att personalen vid dessa centrala myndigheter har tillräckliga och uppdaterade landsspecifika kunskaper om lokala socioekonomiska förhållanden och fullständiga, exakta och aktuella upplysningar om relevant unionsrätt och nationell rätt. 3b. Medlemsstaterna ska även säkerställa att konsulaten har tillräckligt med lämpligt utbildad personal för att kunna bistå de centrala myndigheterna vid prövning av och beslut om ansökningar, särskilt genom deltagande i möten om det lokala Schengensamarbetet, informationsutbyte med andra konsulat och lokala myndigheter, insamling av relevant lokal information om migrationsrisken och bedrägliga förfaranden samt genomförande av intervjuer och ytterligare prövning.” f) Följande punkt ska läggas till: ”5. Medlemsstaterna ska säkerställa att det finns ett förfarande för inlämning av klagomål från sökandena när det gäller a) personalens uppförande vid konsulaten och i förekommande fall hos de externa tjänsteleverantörerna eller b) ansökningsförfarandet. Konsulaten eller de centrala myndigheterna ska föra ett register över klagomålen och uppföljningen av dessa. Medlemsstaterna ska offentliggöra information om det förfarande som föreskrivs i denna punkt.” 27. Artikel 39.2 och 39.3 ska ersättas med följande: ”2. Personal vid konsulaten och de centrala myndigheterna ska under utförandet av sina arbetsuppgifter visa full respekt för den mänskliga värdigheten. Eventuella åtgärder som vidtas ska stå i proportion till de mål som eftersträvas med åtgärderna. 3. Personal vid konsulaten och de centrala myndigheterna får under utförandet av sina arbetsuppgifter inte diskriminera någon på grund av kön, ras, etniskt ursprung, religion, övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning.” 28. Artikel 40 ska ersättas med följande: ”Artikel 40 Konsulär organisation och konsulärt samarbete 1. Varje medlemsstat ska ansvara för organisationen av handläggningen av ansökningar. 2. Medlemsstaterna ska a) förse sina konsulat och de myndigheter som har ansvar för att utfärda viseringar vid gränserna med erforderlig utrustning för insamling av biometriska kännetecken, liksom sina honorärkonsulers kontor när dessa används för insamling av biometriska kännetecken i enlighet med artikel 42, b) samarbeta med en eller flera andra medlemsstater inom ramen för överenskommelser om representation eller andra former av konsulärt samarbete. 3. En medlemsstat får även samarbeta med en extern tjänsteleverantör i enlighet med artikel 43. 4. Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om sin konsulära organisation och sitt konsulära samarbete på varje konsulat. 5. Även om samarbetet med andra medlemsstater skulle avslutas, ska medlemsstaterna sträva efter att fortsätta att tillhandahålla fullständig service.” 29. Artikel 41 ska utgå. 30. Artikel 43 ska ändras på följande sätt: a) Punkt 3 ska utgå. b) Punkt 5 ska ersättas med följande: ”5. Externa tjänsteleverantörer ska under inga omständigheter ha tillgång till VIS. Tillgång till VIS ska uteslutande vara reserverad för vederbörligen bemyndigad personal på konsulat eller centrala myndigheter.” c) Punkt 6 ska ändras på följande sätt: i) Led a ska ersättas med följande: ”a) Tillhandahållande av allmän information om viseringskrav i enlighet med artikel 47.1 a–c samt ansökningsformulär.” ii) Led c ska ersättas med följande: ”c) Insamling av uppgifter och mottagande av ansökningar (inbegripet insamling av biometriska kännetecken) och överföring av ansökan till konsulatet eller den centrala myndigheten.” iii) Leden e och f ska ersättas med följande: ”e) Hantering av tidsbeställning för sökanden, i tillämpliga fall, vid konsulatet eller i den externa tjänsteleverantörens lokaler. f) Insamling av resehandlingarna, inbegripet i förekommande fall ett beslut om avslag, från konsulatet eller de centrala myndigheterna, och återlämnande av dessa till sökandena.” d) Punkt 7 ska ersättas med följande: ”7. När den berörda medlemsstaten väljer en extern tjänsteleverantör ska den bedöma organisationens eller företagets tillförlitlighet och solvens, och säkerställa att det inte föreligger några intressekonflikter. Bedömningen ska i förekommande fall inbegripa granskning av nödvändiga tillstånd, företagsregistrering, stadgar och bankavtal.” e) Punkt 9 ska ersättas med följande: ”9. Medlemsstaterna ska ansvara för efterlevnaden av reglerna om skydd av personuppgifter och säkerställa att den externa tjänsteleverantören är föremål för dataskyddsmyndigheternas övervakning i enlighet med artikel 51.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 ( *5 ) . ( *5 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskyddsförordning) ( EUT L 119, 4.5.2016, s. 1 ).” " f) Punkt 11 ska ändras på följande sätt: i) I första stycket ska leden a och b ersättas med följande: ”a) allmän information om kriterier, villkor och förfaranden för ansökan om visering, i enlighet med artikel 47.1 a–c samt innehållet i de ansökningsformulär som den externa tjänsteleverantören tillhandahåller sökande, b) alla de tekniska och organisatoriska säkerhetsåtgärder som krävs för att skydda personuppgifter mot oavsiktlig eller olaglig förstöring, förlust genom olyckshändelse, ändring, obehörigt röjande av eller obehörig åtkomst till uppgifter, särskilt om samarbetet innefattar överföring av akter och uppgifter till den eller de berörda medlemsstaternas konsulat eller centrala myndigheter, samt mot alla andra olagliga former av behandling av personuppgifter,”. ii) Andra stycket ska ersättas med följande: ”I detta syfte ska konsulaten eller den eller medlemsstaternas centrala myndigheter regelbundet, och minst var nionde månad, genomföra stickprovskontroller på plats i den externa tjänsteleverantörens lokaler. Medlemsstaterna får komma överens om att dela ansvaret för denna regelbundna övervakning.” g) Följande punkt ska införas: ”11a. Senast den 1 februari varje år ska medlemsstaterna rapportera till kommissionen om sitt samarbete med och sin övervakning (som anges punkt C i bilaga X) av externa tjänsteleverantörer i hela världen.” 31. Artikel 44 ska ersättas med följande: ”Artikel 44 Kryptering och säker överföring av uppgifter 1. Vid samarbete mellan medlemsstaterna och vid samarbete med en extern tjänsteleverantör samt vid anlitande av honorärkonsuler ska den eller de berörda medlemsstaterna säkerställa att uppgifterna är fullständigt krypterade, oavsett om överföringen sker elektroniskt eller fysiskt på ett elektroniskt lagringsmedium. 2. I tredjeländer som förbjuder kryptering av uppgifter som ska överföras elektroniskt ska den eller de berörda medlemsstaterna inte tillåta elektronisk överföring av uppgifter. I sådana fall ska den eller de berörda medlemsstaterna säkerställa att de elektroniska uppgifterna överförs fysiskt i fullständigt krypterad form på ett elektroniskt lagringsmedium av en medlemsstats konsulära tjänsteman eller, om en sådan överföring skulle kräva oproportionerliga eller orimliga åtgärder, på något annat säkert sätt, t.ex. med hjälp av etablerade aktörer med erfarenhet av att transportera känsliga handlingar och uppgifter i det berörda tredjelandet. 3. I samtliga fall ska säkerhetsnivån för överföringen anpassas till uppgifternas känslighet.” 32. Artikel 45 ska ändras på följande sätt: a) Punkt 3 ska ersättas med följande: ”3. Ackrediterade kommersiella mellanhänder ska övervakas regelbundet genom stickprovskontroller som inbegriper personliga intervjuer eller telefonintervjuer med sökande, kontroll av resor och inkvartering och, när det bedöms vara nödvändigt, kontroll av dokument som rör gruppåterresa.” b) I punkt 5 ska andra stycket ersättas med följande: ”Varje konsulat och de centrala myndigheterna ska i tillämpliga fall se till att allmänheten informeras om förteckningen över ackrediterade kommersiella mellanhänder som de samarbetar med.” 33. Artikel 47.1 ska ändras på följande sätt: a) Följande punkter ska införas: ”aa) kriterierna för att en ansökan ska anses möjlig att ta upp till prövning, såsom anges i artikel 19.1, ab) det faktum att biometriska uppgifter i princip ska samlas in var 59:e månad, räknat från dagen för den första insamlingen,” b) Led c ska ersättas med följande: ”c) var ansökan får lämnas in (behörigt konsulat eller extern tjänsteleverantör),” c) Följande punkt ska läggas till: ”j) information om det klagomålsförfarande som anges i artikel 38.5.” 34. Artikel 48 ska ändras på följande sätt: a) Punkt 1 ska ersättas med följande: ”1. Konsulat och unionens delegationer ska samarbeta inom varje jurisdiktion för att säkerställa en harmoniserad tillämpning av den gemensamma viseringspolitiken med hänsyn till lokala förhållanden. I detta syfte ska kommissionen i enlighet med artikel 5.3 i rådets beslut 2010/427/EU ( *6 ) utfärda instruktioner till unionens delegationer att verkställa de relevanta samordningsuppgifter som avses i denna artikel. När centrala myndigheter i enlighet med artikel 4.1a prövar och fattar beslut om ansökningar som lämnats in i den berörda jurisdiktionen ska medlemsstaterna säkerställa att dessa centrala myndigheter aktivt deltar i det lokala Schengensamarbetet. Den personal som deltar i det lokala Schengensamarbetet ska ha lämplig utbildning och delta i prövningen av ansökningar i den berörda jurisdiktionen. ( *6 ) Rådets beslut 2010/427/EU av den 26 juli 2010 om hur den europeiska avdelningen för yttre åtgärder ska organiseras och arbeta ( EUT L 201, 3.8.2010, s. 30 ).” " b) Följande punkt ska införas: ”1a. Medlemsstaterna och kommissionen ska i synnerhet samarbeta för att a) utarbeta en harmoniserad förteckning över styrkande handlingar som de sökande ska ge in, med beaktande av artikel 14, b) förbereda det lokala genomförandet av artikel 24.2 i fråga om utfärdande av viseringar för flera inresor, c) i tillämpliga fall säkerställa en gemensam översättning av ansökningsformuläret, d) fastställa en förteckning över resehandlingar som utfärdas av värdlandet och uppdatera den regelbundet, e) utarbeta ett gemensamt informationsblad innehållande den information som avses i artikel 47.1, f) i tillämpliga fall övervaka genomförandet av artikel 25a.5 och 25a.6.” c) Punkt 2 ska utgå. d) Punkt 3 ska ersättas med följande: ”3. Medlemsstaterna ska inom ramen för det lokala Schengensamarbetet utbyta följande uppgifter: a) Kvartalsstatistik om ansökningar om samt utfärdande och avslag av enhetliga viseringar, viseringar med begränsad territoriell giltighet och viseringar för flygplatstransitering. b) Information avseende bedömningen av migrations- och säkerhetsrisker, särskilt om i) värdlandets samhällsekonomiska struktur, ii) lokala informationskällor, inklusive om social trygghet, sjukvårdsförsäkring, skatteregister och registrering av in- och utresor, iii) användning av del- eller helförfalskade handlingar, iv) rutter för irreguljär migration, v) trender när det gäller bedrägligt beteende, vi) trender när det gäller avslag. c) Uppgifter om samarbete med externa tjänsteleverantörer och med transportbolag. d) Uppgifter om försäkringsbolag som tillhandahåller lämplig medicinsk reseförsäkring, inklusive kontroll av typen av täckning och eventuella självriskbelopp.” e) I punkt 5 ska andra stycket utgå. f) Följande punkt ska läggas till: ”7. En årsrapport ska upprättas inom varje jurisdiktion senast den 31 december varje år. På grundval av dessa rapporter ska kommissionen utarbeta en årsrapport om läget i det lokala Schengensamarbetet, vilken ska läggas fram för Europaparlamentet och rådet.” 35. Artikel 50 ska utgå. 36. Artikel 51 ska ersättas med följande: ”Artikel 51 Anvisningar om den praktiska tillämpningen av denna förordning Kommissionen ska genom genomförandeakter anta operativa instruktioner om den praktiska tillämpningen av bestämmelserna i denna förordning. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 52.2.” 37. Följande artikel ska införas: ”Artikel 51a Utövande av delegeringen 1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel. 2. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 16.9 ska ges till kommissionen för en period på fem år från och med den 1 augusti 2019. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av perioden på fem år. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga. 3. Den delegering av befogenhet som avses i artikel 16.9 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning , eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft. 4. Innan kommissionen antar en delegerad akt, ska den samråda med experter som utsetts av varje medlemsstat i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning ( *7 ) . 5. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna. 6. En delegerad akt som antas enligt artikel 16.9 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period på två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ. ( *7 ) EUT L 123, 12.5.2016, s. 1 .” " 38. Artikel 52 ska ersättas med följande: ”Artikel 52 Kommittéförfarande 1. Kommissionen ska biträdas av en kommitté (nedan kallad viseringskommittén ). Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 ( *8 ) . 2. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas. Om kommittén inte avger något yttrande, ska kommissionen inte anta utkastet till genomförandeakt och artikel 5.4 tredje stycket i förordning (EU) nr 182/2011 ska tillämpas. ( *8 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter ( EUT L 55, 28.2.2011, s. 13 ).” " 39. Bilaga I ska ersättas med texten i bilaga I till den här förordningen. 40. Bilaga V ska ersättas med texten i bilaga II till den här förordningen. 41. Bilaga VI ska ersättas med texten i bilaga III till den här förordningen. 42. Bilagorna VII, VIII och IX utgår. 43. Bilaga X ska ersättas med texten i bilaga IV till den här förordningen. Artikel 2 Övervakning och utvärdering 1. Senast den 2 augusti 2022 ska kommissionen lägga fram en utvärdering av tillämpningen av förordning (EG) nr 810/2009, i dess ändrade lydelse enligt den här förordningen. Denna övergripande utvärdering ska inbegripa en granskning av de resultat som uppnåtts jämfört med målen och av genomförandet av bestämmelserna i förordning (EG) nr 810/2009, i dess ändrade lydelse enligt den här förordningen. 2. Kommissionen ska överlämna den utvärdering som avses i punkt 1 till Europaparlamentet och rådet. På grundval av utvärderingen ska kommissionen vid behov lägga fram lämpliga förslag. 3. Senast den 2 maj 2020 ska medlemsstaterna tillhandahålla kommissionen relevanta tillgängliga uppgifter om viseringsinnehavarnas användning av den medicinska reseförsäkring som avses i artikel 15 i förordning (EG) nr 810/2009 under sin vistelse på medlemsstaternas territorium och om de kostnader som nationella myndigheter eller tillhandahållare av medicinska tjänster till viseringsinnehavare har ådragit sig. På grundval av dessa uppgifter ska kommissionen senast den 2 november 2020 lägga fram en rapport som ska översändas till Europaparlamentet och rådet. Artikel 3 Ikraftträdande 1. Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning . 2. Den ska tillämpas från och med 2 februari 2020. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater i enlighet med fördragen. Utfärdad i Bryssel den 20 juni 2019. På Europaparlamentets vägnar A. TAJANI Ordförande På rådets vägnar G. CIAMBA Ordförande ( 1 ) EUT C 440, 6.12.2018, s. 142 . ( 2 ) Europaparlamentets ståndpunkt av den 17 april 2019 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 6 juni 2019. ( 3 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 810/2009 av den 13 juli 2009 om införande av en gemenskapskodex om viseringar (viseringskodex) ( EUT L 243, 15.9.2009, s. 1 ). ( 4 ) Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/38/EG av den 29 april 2004 om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier och om ändring av förordning (EEG) nr 1612/68 och om upphävande av direktiven 64/221/EEG, 68/360/EEG, 72/194/EEG, 73/148/EEG, 75/34/EEG, 75/35/EEG, 90/364/EEG, 90/365/EEG och 93/96/EEG ( EUT L 158, 30.4.2004, s. 77 ). ( 5 ) EUT L 123, 12.5.2016, s. 1 . ( 6 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter ( EUT L 55, 28.2.2011, s. 13 ). ( 7 ) Rådets beslut 2000/365/EG av den 29 maj 2000 om en begäran från Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket ( EGT L 131, 1.6.2000, s. 43 ). ( 8 ) Rådets beslut 2002/192/EG av den 28 februari 2002 om Irlands begäran om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket ( EGT L 64, 7.3.2002, s. 20 ). ( 9 ) EGT L 176, 10.7.1999, s. 36 . ( 10 ) Rådets beslut 1999/437/EG av den 17 maj 1999 om vissa tillämpningsföreskrifter för det avtal som har ingåtts mellan Europeiska unionens råd och Republiken Island och Konungariket Norge om dessa båda staters associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket ( EGT L 176, 10.7.1999, s. 31 ). ( 11 ) EUT L 53, 27.2.2008, s. 52 . ( 12 ) Rådets beslut 2008/146/EG av den 28 januari 2008 om ingående på Europeiska gemenskapens vägnar av avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket ( EUT L 53, 27.2.2008, s. 1 ). ( 13 ) EUT L 160, 18.6.2011, s. 21 . ( 14 ) Rådets beslut 2011/350/EU av den 7 mars 2011 om ingående på Europeiska unionens vägnar av protokollet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen, Schweiziska edsförbundet och Furstendömet Liechtenstein om Furstendömet Liechtensteins anslutning till avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket, om avskaffande av kontroller vid de inre gränserna och om personers rörlighet ( EUT L 160, 18.6.2011, s. 19 ). BILAGA I ”BILAGA I Harmoniserat ansökningsformulär ANSÖKAN OM SCHENGENVISERING Detta ansökningsformulär är gratis ( 1 ) Familjemedlemmar till medborgare i EU, EES eller Schweiz ska inte fylla i fälten 21, 22, 30, 31 och 32 (markerade med *). Uppgifterna i fälten 1–3 ska stämma överens med uppgifterna i resehandlingen. 1. Efternamn: ENDAST FÖR MYNDIGHETENS NOTERINGAR Ansökningsdatum: Ansökningens nummer: 2. Namn vid födelsen (tidigare efternamn): 3. Förnamn: 4. Födelsedatum (dag-månad-år): 5. Födelseort: 6. Födelseland: 7. Nuvarande medborgarskap: Medborgarskap vid födelsen, om annat: Övriga medborgarskap: Ansökan lämnades in till/vid: ☐ Ambassad/konsulat ☐ Tjänsteleverantör ☐ Kommersiell mellanhand 8. Kön: ☐ Man ☐ Kvinna 9. Civilstånd: ☐ Ensamstående ☐ Gift ☐ Registrerat partnerskap ☐ Separerad ☐ Skild ☐ Änkling/Änka ☐ Annat (precisera): ☐ Gräns (namn): … … ☐ Övrigt: 10. Vårdnadshavare (för underåriga)/förmyndare (Efternamn, förnamn, adress, (om annan än sökandens), telefonnummer, e-postadress och medborgarskap): Ärendet handlagt av: 11. Nationellt identitetsnummer, om tillämpligt: Styrkande handlingar: ☐ Resehandling ☐ Medel för uppehälle ☐ Inbjudan 12. Typ av resehandling: ☐ Vanligt pass ☐ Diplomatpass ☐ Tjänstepass ☐ Officiellt pass ☐ Särskilt pass ☐ Annan resehandling (ange vilken): 13. Resehandlingens nummer: 14. Datum för utfärdande: 15. Giltig t.o.m.: 16. Utfärdad i (land): ☐ Medicinsk reseförsäkring ☐ Transportmedel ☐ Övrigt: Viseringsbeslut: ☐ Ansökan avslås ☐ Utfärdad visering: ☐ A ☐ C ☐ LTV ☐ Giltig: fr.o.m.: t.o.m.: 17. Personuppgifter för den familjemedlem som är medborgare i EU, EES eller Schweiz om tillämpligt: Efternamn: Förnamn: Födelsedatum (dag-månad-år): Medborgarskap: Resehandlingens eller id-kortets nummer: 18. Familjeband till en medborgare i EU, EES eller Schweiz om tillämpligt: ☐ make/maka ☐ barn ☐ barnbarn ☐ beroende familjemedlem i uppstigande led ☐ registrerad partner ☐ annat: 19. Sökandens hemadress och e-postadress: Telefonnummer: 20. Är du bosatt i ett annat land än det som du nu är medborgare i: ☐ Nej ☐ Ja. Uppehållstillstånd eller motsvarande … Nummer … Giltigt t.o.m.: … *21. Nuvarande sysselsättning: Antal inresor: ☐ 1 ☐ 2 ☐ Flera Antal dagar: *22. Arbetsgivare och arbetsgivarens adress och telefonnummer. För studerande anges läroanstaltens namn och adress: 23. Syfte med resan: ☐ Turism ☐ Resa i arbetet ☐ Besök hos familj eller vänner ☐ Kultur ☐ Idrott ☐ Officiellt besök ☐ Medicinska skäl ☐ Studier ☐ Flygplatstransitering ☐ Annat (precisera): 24. Tilläggsinformation om resans syfte: 25. Medlemsstat som är huvudmål för resan (och andra destinationsmedlemsstater, om tillämpligt): 26. Första inresemedlemsstat: 27. Antal begärda inresor: ☐ En inresa ☐ Två inresor ☐ Flera inresor Planerat ankomstdatum för den första planerade vistelsen i Schengenområdet: Planerat avresedatum från Schengenområdet efter den första planerade vistelsen: 28. Har fingeravtryck tagits tidigare i samband med en ansökan om Schengenvisering: ☐ Nej ☐ Ja Datum, om känt … Viseringsmärkets nummer, om känt … 29. Inresetillstånd till det land som är slutdestination, om tillämpligt: Utfärdat av … Giltigt fr.o.m. … t.o.m. … *30. Efternamn och förnamn på inbjudande person(er) i medlemsstaten (medlemsstaterna). Om detta inte är tillämpligt, namn på hotell eller tillfällig inkvartering i medlemsstaten (medlemsstaterna): Adress och e-postadress till inbjudande person(er)/hotell/tillfällig inkvartering: Telefonnummer: *31. Namn på och adress till inbjudande företag/organisation: Efternamn, förnamn, adress, telefonnummer och e-postadress till företagets/organisationens kontaktperson: Telefonnummer till företaget/organisationen: *32. Resekostnader och kostnader för uppehälle under sökandens vistelse täcks: ☐ av sökanden själv Medel för uppehälle: ☐ Kontanter ☐ Resecheckar ☐ Kreditkort ☐ I förväg betald inkvartering ☐ I förväg betald transport ☐ Övrigt (ange vilket): ☐ av en sponsor (värd, företag, organisation), ange vilken: … ☐ som anges i fält 30 eller 31 … ☐ annan (precisera): Medel för uppehälle: ☐ Kontanter ☐ Tillhandahållen inkvartering ☐ Alla kostnader täcks under vistelsen ☐ I förväg betald transport ☐ Övrigt (ange vilket): Jag är införstådd med att viseringsavgiften inte betalas tillbaka om viseringsansökan avslås. Tillämpligt vid ansökan om viseringar för flera inresor: Jag känner till att jag måste ha en lämplig medicinsk reseförsäkring för min första vistelse och därefter följande vistelser på medlemsstaternas territorium. Jag är införstådd med och samtycker till följande: Insamling av de uppgifter som krävs enligt detta ansökningsformulär, fotografering och, i tillämpliga fall, tagande av fingeravtryck är obligatoriskt vid prövning av ansökan och alla mina personuppgifter som anges på formuläret för ansökan kommer, liksom mina fingeravtryck och mitt fotografi, att översändas till behöriga myndigheter i medlemsstaterna och behandlas av dessa myndigheter, så att det blir möjligt att fatta ett beslut om min ansökan. Dessa uppgifter samt uppgifter rörande beslutet om min ansökan eller ett beslut om att upphäva, återkalla eller förlänga en utfärdad visering kommer att registreras i Informationssystemet för viseringar (VIS) och lagras där under en period av högst fem år. Under den perioden kommer uppgifterna att vara tillgängliga för viseringsmyndigheterna och de myndigheter som är behöriga att kontrollera viseringar vid de yttre gränserna och i medlemsstaterna samt för medlemsstaternas invandrings- och asylmyndigheter i syfte att kontrollera om villkoren för laglig inresa, vistelse och bosättning på medlemsstaternas territorium är uppfyllda, för att identifiera personer som inte eller inte längre uppfyller dessa villkor, för att pröva en asylansökan och för att avgöra vem som ansvarar för en sådan prövning. Under vissa förhållanden kommer uppgifterna även att vara tillgängliga för utsedda myndigheter i medlemsstaterna och för Europol för att förhindra, upptäcka och utreda terroristbrott och andra allvarliga brott. Följande myndighet i medlemsstaten ansvarar för att behandla uppgifterna: [(…)]. Jag är införstådd med att jag har rätt att i vilken medlemsstat som helst bli underrättad om de uppgifter rörande mig som finns registrerade i VIS och om vilken medlemsstat som har registrerat uppgifterna samt att begära att uppgifter rörande mig som är oriktiga korrigeras och sådana som har behandlats olagligen raderas. På min uttryckliga begäran kommer den myndighet som prövar min ansökan att informera mig om hur jag kan gå tillväga för att utöva min rätt att kontrollera mina personuppgifter och få dem korrigerade eller raderade, inklusive vilka rättsmedel som står till buds enligt den berörda medlemsstatens nationella lagstiftning. Denna medlemsstats nationella tillsynsmyndighet [kontaktuppgifter: …] tar emot klagomål som rör skyddet av personuppgifter. Jag intygar att alla de upplysningar jag lämnat såvitt jag vet är korrekta och fullständiga. Jag är medveten om att felaktiga uppgifter kommer att leda till att min ansökan avslås eller till att en redan utfärdad visering upphävs, och till att jag kan underkastas lagföring enligt lagstiftningen i den Schengenstat som handlägger min ansökan. Jag förbinder mig att, om visering beviljas, lämna medlemsstaternas territorium innan viseringen löper ut. Jag har blivit informerad om att innehav av en visering endast är ett av villkoren för inresa på medlemsstaternas europeiska territorium. Den omständigheten att visering beviljats innebär inte att jag har rätt att begära ersättning om jag inte uppfyller de tillämpliga bestämmelserna i artikel 6.1 i förordning (EU) 2016/399 (kodexen om Schengengränserna) och därför nekas inresa. Inresevillkoren kommer att kontrolleras på nytt vid inresan på medlemsstaternas europeiska territorium. Ort och datum: Underskrift: (vårdnadshavarens/förmyndarens underskrift, om tillämpligt): ” ( 1 ) Logotyp krävs inte för Norge, Island, Liechtenstein och Schweiz. BILAGA II ”BILAGA V FÖRTECKNING ÖVER UPPEHÅLLSTILLSTÅND SOM GER INNEHAVAREN RÄTT ATT TRANSITERA GENOM MEDLEMSSTATERS FLYGPLATSER UTAN ATT DET KRÄVS INNEHAV AV VISERING FÖR FLYGPLATSTRANSITERING ANDORRA: — Autorització temporal (tillfälligt invandringstillstånd – grönt). — Autorització temporal per a treballadors d'empreses estrangeres (tillfälligt invandringstillstånd för anställda vid utländska företag – grönt). — Autorització residència i treball (uppehålls- och arbetstillstånd – grönt). — Autorització residència i treball del personal d'ensenyament (uppehålls- och arbetstillstånd för undervisningspersonal – grönt). — Autorització temporal per estudis o per recerca (tillfälligt invandringstillstånd för studie- eller forskningsändamål – grönt). — Autorització temporal en pràctiques formatives (tillfälligt invandringstillstånd för praktik och fortbildning – grönt). — Autorització temporal (uppehållstillstånd – grönt). KANADA: — Permanent resident card (permanent uppehållstillstånd). — Permanent Resident Travel Document (resehandling för personer med permanent uppehållstillstånd). JAPAN: — Uppehållskort. SAN MARINO: — Permesso di soggiorno ordinario (ett års giltighet, med möjlighet till förlängning). — Särskilda uppehållstillstånd för följande ändamål (ett års giltighet, med möjlighet till förlängning): universitetsstudier, idrott, hälsovård, religiösa skäl, arbete som sjuksköterska på offentliga sjukhus, diplomatiska funktioner, samboende, särskilt tillstånd för underåriga, humanitära skäl, särskilt tillstånd för föräldrar. — Arbetstillstånd för säsongsarbete och tillfälliga arbetstillstånd (11 månaders giltighet, med möjlighet till förlängning). — Identitetshandling som utfärdas till personer som har en registrerad bostad ’residenza’ i San Marino (5 års giltighet). AMERIKAS FÖRENTA STATER: — Giltigt invandringstillstånd. Kan i samband med inresan beviljas för ett år, i form av ett tillfälligt uppehållstillstånd, i avvaktan på att ett s.k. I-551-kort utfärdas. — Giltigt I-551-kort (permanent uppehållskort). Kan vara giltigt i mellan två och tio år, beroende på inresekategori. Om det inte finns någon sista giltighetsdag angiven på kortet, kan det användas för reseändamål. — Giltigt I-327-kort (tillstånd för återinresa). — Giltigt I-571-kort (resehandling för flyktingar, med påskriften ’Permanent Resident Alien’). ” BILAGA III ”BILAGA VI ( 1 ) STANDARDFORMULÄR FÖR UNDERRÄTTELSE OM SKÄL FÖR AVSLAG, UPPHÄVANDE ELLER ÅTERKALLANDE AV VISERING AVSLAG/UPPHÄVANDE/ÅTERKALLANDE AV VISERING … [namn] ☐ Den/det …. ambassaden/generalkonsulatet/konsulatet/[annan behörig myndighet] i … [på (namnet på den representerade medlemsstaten):s vägnar] ☐ [Annan behörig myndighet] i … ☐ Myndigheterna som ansvarar för personkontroller vid … har ☐ prövat din ansökan ☐ prövat din visering med nummer: …, utfärdad: … [dag/månad/år]. ☐ Ansökan har avslagits ☐ Viseringen har upphävts ☐ Viseringen har återkallats Beslutet har fattats av följande skäl: 1. ☐ En del- eller helförfalskad resehandling har uppvisats. 2. ☐ Motivering till syftet med din vistelse och villkoren för vistelsen har inte lämnats. 3. ☐ Du har inte styrkt att du har tillräckliga medel för uppehället under den planerade vistelsetiden, eller för att återvända till ursprungs- eller bosättningslandet, eller för transitering till ett tredjeland där du är säker på att tas emot. 4. ☐ Du har inte styrkt att du är i stånd att på laglig väg skaffa fram tillräckliga medel för uppehället under den planerade vistelsetiden, eller för att återvända till ursprungs- eller bosättningslandet, eller för transitering till ett tredjeland där du är säker på att tas emot. 5. ☐ Du har redan vistats på medlemsstaternas territorium i 90 dagar under den innevarande 180-dagarsperioden på grundval av en enhetlig visering eller en visering med territoriellt begränsad giltighet. 6. ☐ En registrering i syfte att neka inresa har utfärdats i Schengens informationssystem (SIS) av … (ange vilken medlemsstat). 7. ☐ En eller flera medlemsstater anser dig vara ett hot mot den allmänna ordningen eller den inre säkerheten. 8. ☐ En eller flera medlemsstater anser dig vara ett hot mot folkhälsan i den mening som avses i artikel 2.21 i förordning (EU) 2016/399 (kodexen om Schengengränserna). 9. ☐ En eller flera medlemsstater anser dig vara ett hot mot deras internationella förbindelser. 10. ☐ De uppgifter som lämnats avseende motiveringen till syftet med din planerade vistelse och villkoren för vistelsen är inte trovärdiga. 11. ☐ Det föreligger rimliga tvivel om tillförlitligheten i de uttalanden som gjorts gällande … (precisera) 12. ☐ Det föreligger rimliga tvivel om tillförlitligheten, äktheten av de styrkande handlingar som har lämnats in eller sanningsenligheten av innehållet i dessa. 13. ☐ Det föreligger rimliga tvivel om din avsikt att lämna medlemsstaternas territorium innan viseringen löper ut. 14. ☐ Tillräckliga bevis har inte tillhandahållits för att du inte har kunnat ansöka om visering i förväg, som skulle berättiga att viseringsansökan lämnas in vid gränsen. 15. ☐ En motivering av syftet med och villkoren för den planerade flygplatstransiteringen har inte tillhandahållits. 16. ☐ Du har inte tillhandahållit bevis på innehav av lämplig och giltig medicinsk reseförsäkring. 17. ☐ Innehavaren av viseringen har begärt att viseringen ska återkallas ( 2 ) . Ytterligare anmärkningar: … … … … … Du har rätt att överklaga beslutet om avslag på viseringsansökan eller upphävande eller återkallande av visering. Bestämmelserna om överklagande av beslut om avslag på viseringsansökan eller upphävande eller återkallande av visering återfinns i (hänvisning till tillämplig nationell lagstiftning): … Behörig myndighet till vilken ett överklagande kan lämnas (kontaktuppgifter): … Information om förfarandet kan fås från (kontaktuppgifter): … Ett överklagande ska ges in senast (uppgift om tidsfristen): … Datum och stämpel för ambassaden/generalkonsulatet/konsulatet/de myndigheter som ansvarar för personkontroller/andra behöriga myndigheter: Den berörda personens namnteckning ( 3 ) : … ” ( 1 ) Logotyp krävs inte för Norge, Island, Liechtenstein och Schweiz. ( 2 ) Återkallande av en visering på grundval av detta skäl omfattas inte av rätten till överklagande. ( 3 ) Om detta krävs enligt nationell lagstiftning. BILAGA IV ”BILAGA X FÖRTECKNING ÖVER MINIMIKRAV SOM SKA INGÅ I DET RÄTTSLIGA INSTRUMENTET VID SAMARBETE MED EXTERNA TJÄNSTELEVERANTÖRER A. Det rättsliga instrumentet ska innehålla a) en redogörelse för de uppgifter som ska utföras av den externa tjänsteleverantören, i enlighet med artikel 43.6 i denna förordning, b) uppgifter om de platser där den externa tjänsteleverantören ska utöva sin verksamhet och vilket konsulat de enskilda ansökningscentrumen rapporterar till, c) en förteckning över de tjänster som omfattas av den obligatoriska serviceavgiften, d) anvisningar till den externa tjänsteleverantören om att tydligt informera allmänheten om att andra avgifter täcker valfria tjänster. B. I samband med verksamhetsutövandet ska den externa tjänsteleverantören vad avser dataskydd iaktta följande: a) Alltid förhindra att uppgifter obehörigen läses, kopieras, ändras eller utplånas, särskilt när de överförs till konsulatet i den eller de medlemsstater som har behörighet att behandla en ansökan. b) I enlighet med instruktionerna från den eller de behöriga medlemsstaterna överföra uppgifterna — elektroniskt, i krypterad form, eller — fysiskt, på ett säkert sätt. c) Överföra uppgifterna så snabbt som möjligt: — För fysiskt överförda uppgifter, minst en gång i veckan. — För elektroniskt överförda krypterade uppgifter, senast i slutet av den dag de samlades in. d) Säkerställa lämpliga medel för att spåra enskilda ansökningsakter till och från konsulatet. e) Utplåna uppgifterna senast sju dagar efter deras överföring och säkerställa att endast sökandens namn och kontaktuppgifter för tidsbeställningen samt passnumret behålls fram till dess att passet återlämnas till sökanden och raderas fem dagar därefter. f) Säkerställa att alla de tekniska och organisatoriska säkerhetsåtgärder som krävs för att skydda personuppgifter mot att förstöras genom olyckshändelse eller olagligt förfarande, eller förlust genom olyckshändelse samt mot ändringar, otillåten spridning av eller otillåten tillgång till uppgifterna, särskilt om samarbetet innefattar överföring av akter och uppgifter till den eller de berörda medlemsstaternas konsulat, samt mot alla andra olagliga former av behandling av personuppgifter. g) Behandla uppgifterna endast i syfte att behandla sökandenas personuppgifter för den eller de berörda medlemsstaternas räkning. h) Tillämpa dataskyddsstandarder som minst motsvarar de standarder som fastställs i förordning (EU) 2016/679. i) Ge sökande den information som krävs enligt artikel 37 i VIS-förordningen. C. I samband med verksamhetsutövandet ska den externa tjänsteleverantören vad avser personalens uppträdande iaktta följande: a) Säkerställa att personalen har lämplig utbildning. b) Säkerställa att personalen i samband med utförandet av sina uppgifter — tar emot sökandena på ett artigt sätt, — respekterar sökandenas värdighet och integritet, inte diskriminerar människor på grund av kön, ras eller etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionsnedsättning, ålder eller sexuell läggning, samt — respekterar de sekretessbestämmelser; dessa regler ska också gälla efter det att anställda har lämnat sitt arbete eller efter det att det rättsliga instrumentet tillfälligt har upphört att gälla eller upphävts. c) Alltid kunna lämna identitetsuppgifter om den personal som arbetar för den externa tjänsteleverantören. d) Kunna visa att personalen inte är uppförd i kriminalregistret och har erforderlig sakkunskap. D. I samband med kontroll av verksamhetsutövandet ska den externa tjänsteleverantören iaktta följande: a) Sörja för att personal som har bemyndigats av den eller de berörda medlemsstaterna när som helst får tillgång till den externa tjänsteleverantörens lokaler utan föregående anmälan, särskilt i inspektionssyfte. b) Säkerställa att det finns möjlighet till distansåtkomst till den externa tjänsteleverantörens system för tidsbeställning i inspektionssyfte. c) Säkerställa att relevanta övervakningsmetoder används (t.ex. testsökande, webbkamera). d) Säkerställa att medlemsstatens nationella dataskyddsmyndighet ges tillgång till bevis för att dataskyddsreglerna följs, bland annat rapporteringsskyldigheter, externrevision och regelbundna kontroller på plats. e) Till den eller de berörda medlemsstaterna utan dröjsmål skriftligen rapportera eventuella säkerhetsproblem eller klagomål från sökande om missbruk av uppgifter eller obehörig åtkomst samt samordna sig med den eller de berörda medlemsstaterna, i syfte att finna en lösning och snabbt ge svar med förklaring till sökande som klagat. E. I samband med allmänna krav ska den externa tjänsteleverantören iaktta följande: a) Handla enligt instruktionerna från den eller de medlemsstater som är behöriga att behandla ansökan. b) Vidta lämpliga åtgärder mot korruption (t.ex. tillräcklig ersättning till personal, samarbete vid val av personal som används för uppgiften). c) Fullt ut följa bestämmelserna i det rättsliga instrumentet, som ska innehålla en klausul om tillfälligt upphörande eller uppsägning, särskilt om de fastställda bestämmelserna överträds, samt en översynsklausul för att säkerställa att bästa praxis återspeglas i det rättsliga instrumentet. ”