L_2007248SV.01001701.xml 22.9.2007 SV Europeiska unionens officiella tidning L 248/17 RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1100/2007 av den 18 september 2007 om åtgärder för återhämtning av beståndet av europeisk ål EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 37, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europaparlamentets yttrande ( 1 ) , och av följande skäl: (1) Den 19 juli 2004 antog rådet slutsatser om kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet av den 1 oktober 2003 om utarbetande av gemenskapens handlingsplan för förvaltning av europeisk ål, vilka innehöll en begäran om att kommissionen skulle lägga fram förslag till en långsiktig förvaltning av ålbeståndet i Europa. (2) Den 15 november 2005 antog Europaparlamentet en resolution, i vilken kommissionen uppmanades att omedelbart lägga fram ett förslag till förordning om åtgärder för återhämtning av beståndet av europeisk ål. (3) De senaste vetenskapliga rekommendationerna från Internationella havsforskningsrådet (ICES) är att beståndet av europeisk ål befinner sig utanför de säkra biologiska gränserna och att det nuvarande fisket inte är hållbart. ICES rekommenderar att det utan dröjsmål utarbetas en återhämtningsplan för hela beståndet av europeisk ål och att exploatering och annan mänsklig verksamhet som påverkar fisket eller beståndet minskas så mycket som möjligt. (4) Olika förhållanden och behov inom gemenskapen kräver olika specifika lösningar. Dessa olikheter bör beaktas vid planering och genomförande av åtgärder för att garantera skydd och hållbar användning av europeisk ål. Besluten i dessa frågor bör fattas så nära exploateringsplatserna som möjligt. I första hand är det medlemsstaterna som bör vidta åtgärder genom att utarbeta förvaltningsplaner för ål, med beaktande av regionala och lokala förhållanden. (5) Syftet med direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter ( 2 ) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område ( 3 ) är bl.a. att skydda, bevara och förbättra den akvatiska miljö där ålen tillbringar en del av sin livscykel, och det är nödvändigt att säkerställa samordning och konsekvens mellan åtgärder enligt denna förordning och de nämnda direktiven. I synnerhet bör förvaltningsplanerna för ål omfatta avrinningsområden som definieras i enlighet med bestämmelserna i direktiv 2000/60/EG. (6) En förutsättning för att åtgärderna för återhämtning av det europeiska ålbeståndet skall bli framgångsrika är ett nära samarbete och ett konsekvent agerande på gemenskapsnivå, medlemsstatsnivå och lokalt och regionalt, samt att de berörda offentliga sektorerna informeras, tillfrågas och är delaktiga. I detta syfte kan stöd från Europeiska fiskerifonden bidra till ett effektivt genomförande av förvaltningsplanerna för ål. (7) Om ett avrinningsområde som ligger inom en medlemsstats nationella territorium inte kan identifieras och definieras som en naturlig livsmiljö för europeisk ål, bör det vara möjligt för den medlemsstaten att undantas från skyldigheten att utarbeta en förvaltningsplan för ål. (8) För att åtgärderna för återhämtning av ålbeståndet skall bli effektiva och rättvisa är det nödvändigt att medlemsstaterna identifierar vilka åtgärder de tänker vidta och vilka områden som skall omfattas samt att denna information sprids i vida kretsar och att åtgärdernas effektivitet utvärderas. (9) Förvaltningsplanerna för ål bör godkännas av kommissionen på grundval av en teknisk och vetenskaplig utvärdering av vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen (STEFC). (10) I ett avrinningsområde där fiske och annan mänsklig verksamhet som påverkar ålen kan få gränsöverskridande effekter bör program och åtgärder samordnas för hela avrinningsområdet i fråga. Samordningen får dock inte ske på bekostnad av ett snabbt införande av de nationella delarna av förvaltningsplanerna för ål. För avrinningsområden som sträcker sig utanför gemenskapens gränser bör gemenskapen försöka få till stånd en lämplig samordning med berörda tredjeländer. (11) Inom ramen för den gränsöverskridande samordningen, såväl inom som utanför gemenskapen, bör särskild uppmärksamhet ägnas åt Östersjön och de delar av Europas kustvatten som inte omfattas av räckvidden för direktiv 2000/60/EG. En sådan samordning får emellertid inte hindra medlemsstaterna från att vidta brådskande åtgärder. (12) Det bör därför som en del av en förvaltningsplan för ål vidtas särskilda åtgärder för att öka utsättningen av ål som är kortare än 12 cm i europeiska vatten samt för att överföra ål som är kortare än 20 cm i återutsättningssyfte. (13) Senast den 31 juli 2013 bör 60 % av den årliga fångsten av ål som är kortare än 12 cm reserveras för återutsättning. Utvecklingen av marknadspriserna för ål som är kortare än 12 cm bör övervakas varje år. I händelse av en betydande nedgång av de genomsnittliga marknadspriserna för ål som är kortare än 12 cm och som används för återutsättning i ålavrinningsområden enligt medlemsstaternas definition jämfört med priset för ål som är kortare än 12 cm och som används för andra syften, bör kommissionen bemyndigas att vidta lämpliga åtgärder som kan omfatta en temporär minskning av procentsatsen för ål som är kortare än 12 cm och som skall reserveras för återutsättning. (14) Fångsterna av ål i gemenskapsvatten som sker i havet utanför gränsen för ålavrinningsområden som av medlemsstaterna har definierats som naturliga livsmiljöer för ål bör gradvis minskas genom att fiskeansträngningen eller fångsterna minskas med minst 50 % i förhållande till den genomsnittliga fiskeansträngningen eller de genomsnittliga fångsterna under åren 2004–2006. (15) På grundval av information som skall lämnas av medlemsstaterna bör kommissionen lägga fram en rapport om resultatet av genomförandet av förvaltningsplanerna för ål och vid behov föreslå lämpliga åtgärder för att med hög sannolikhet uppnå en återhämtning av den europeiska ålen. (16) Medlemsstaterna bör inrätta ett kontroll- och övervakningssystem som är anpassat till de omständigheter och den rättsliga ram som redan är tillämpliga på inlandsfiske i överensstämmelse med rådets förordning (EEG) nr 2847/93 av den 12 oktober 1993 om införande av ett kontrollsystem för den gemensamma fiskeripolitiken ( 4 ) . I detta sammanhang bör medlemsstaterna sammanställa viss information och vissa beräkningar beträffande kommersiellt fiske och fritidsfiske för att vid behov stödja rapporteringen och utvärderingen av förvaltningsplanerna för ål samt kontroll- och verkställighetsåtgärder. Medlemsstaterna bör vidare vidta åtgärder för att säkerställa kontroll och verkställighet av import och export av ål. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Syfte 1. Genom denna förordning fastställs en ram för skydd och hållbar användning av beståndet av europeisk ål av arten Anguilla anguilla i gemenskapens farvatten, i kustnära laguner, i flodmynningar och i floder i medlemsstaterna och angränsande inlandsvatten i medlemsstaterna som rinner ut i havet i ICES-områdena III, IV, VI, VII, VIII, IX eller i Medelhavet. 2. När det gäller Svarta havet och anslutande flodsystem skall kommissionen fatta ett beslut i enlighet med förfarandet i artikel 30.2 i rådets förordning (EG) nr 2371/2002 av den 20 december 2002 om bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken ( 5 ) efter att ha samrått med vetenskapliga och tekniska kommittén för fiskerinäringen senast den 31 december 2007 om huruvida dessa vatten utgör naturliga livsmiljöer för europeisk ål i enlighet med artikel 3 i denna förordning. 3. Åtgärder enligt denna förordning skall antas och genomföras utan att det påverkar tillämpningen av relevanta bestämmelser i direktiv 92/43/EEG och direktiv 2000/60/EG. Artikel 2 Upprättande av förvaltningsplaner för ål 1. Medlemsstaterna skall identifiera och fastställa de individuella avrinningsområden som ligger på deras nationella territorium och som utgör naturliga livsmiljöer för europeisk ål (”ålavrinningsområden”) och som får omfatta marina farvatten. En medlemsstat som lämnar en lämplig motivering får fastställa att hela dess nationella territorium eller en befintlig regional administrativ enhet skall utgöra ett enda ålavrinningsområde. 2. När dessa områden fastställs skall medlemsstaterna i största möjliga utsträckning beakta de administrativa arrangemang som avses i artikel 3 i direktiv 2000/60/EG. 3. För varje område som fastställs enligt punkt 1 skall medlemsstaterna utarbeta en förvaltningsplan för ål. 4. Målet för varje förvaltningsplan för ål skall vara att minska den antropogena mortaliteten så att minst 40 % av biomassan av blankål med stor sannolikhet tar sig ut i havet, i förhållande till den bästa uppskattningen av utvandring som skulle ha funnits om inte antropogena faktorer hade påverkat beståndet. Förvaltningsplanen för ål skall utarbetas med syftet att detta mål på lång sikt skall uppnås. 5. Målnivån för utvandring skall fastställas på minst ett av följande tre sätt, med beaktande av tillgängliga uppgifter för varje ålavrinningsområde: a) Användning av uppgifter som har samlats in under den lämpligaste perioden före 1980, under förutsättning att dessa finns att tillgå i tillräcklig kvantitet och kvalitet. b) Livsmiljöbaserad utvärdering av den potentiella ålproduktionen utan antropogena mortalitetsfaktorer. c) Med hänvisning till liknande flodsystems ekologi och hydrologi. 6. Varje förvaltningsplan för ål skall innehålla en beskrivning och en analys av det aktuella läget för ålbeståndet i ålavrinningsområdet och koppla denna till målnivån för utvandring enligt punkt 4. 7. Varje förvaltningsplan för ål skall innehålla åtgärder för att uppnå, övervaka och kontrollera det mål som anges i punkt 4. Medlemsstaterna får fastställa åtgärderna i förhållande till lokala och regionala omständigheter. 8. En förvaltningsplan för ål kan innehålla, men är inte begränsad till, följande åtgärder: — Minskning av det kommersiella fisket. — Begränsning av fritidsfiske. — Utsättningsåtgärder. — Strukturella åtgärder för att göra floder framkomliga och förbättra livsmiljöerna i floderna samt andra miljöåtgärder. — Transport av blankål från sjöar och vattendrag till vatten varifrån de fritt kan utvandra till Sargassohavet. — Bekämpning av ålpredatorer. — Tillfällig avstängning av vattenkraftturbiner. — Åtgärder avseende vattenbruk. 9. Förvaltningsplanen för ål skall innehålla en tidtabell för gradvis genomförande av när målnivån för utvandring enligt punkt 4 skall ha uppnåtts, vilken skall utgå från den förväntade rekryteringsnivån och skall inkludera åtgärder som skall tillämpas under det första året av tillämpning av förvaltningsplanen för ål. 10. Enligt förvaltningsplanen för ål skall varje medlemsstat snarast vidta lämpliga åtgärder för att minska dödligheten hos ål på grund av faktorer utanför fisket, inklusive vattenkraftturbiner, pumpar eller ålpredatorer, såvida inte detta är onödigt för att målen i planen skall kunna uppnås. 11. Varje förvaltningsplan för ål skall innehålla en beskrivning av de kontroll- och sanktionsåtgärder som skall gälla i andra vatten än gemenskapens farvatten i enlighet med artikel 10. 12. En förvaltningsplan för ål skall utgöra en förvaltningsplan som antas nationellt inom ramen för gemenskapens bevarandeåtgärder enligt artikel 24.1 v i rådets förordning (EG) nr 1198/2006 av den 27 juli 2006 om Europeiska fiskerifonden ( 6 ) . Artikel 3 Undantag från skyldigheten att utarbeta en förvaltningsplan för ål 1. En medlemsstat får undantas från skyldigheten att utarbeta en förvaltningsplan för ål om den lämnar en välgrundad motivering för att avrinningsområden eller marina farvatten inom dess territorium inte utgör naturliga livsmiljöer för europeisk ål. 2. Medlemsstaterna skall senast den 1 januari 2008 till kommissionen överlämna en ansökan om undantag som skall utarbetas i enlighet med punkt 1. 3. På grundval av en teknisk och vetenskaplig utvärdering av vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen eller andra lämpliga vetenskapliga organ skall kommissionen godkänna ansökningen om undantag i enlighet med förfarandet i artikel 30.2 i förordning (EG) nr 2371/2002. 4. Om kommissionen godkänner en ansökan om undantag skall artikel 4 inte tillämpas på den berörda medlemsstaten. Artikel 4 Meddelande om förvaltningsplaner för ål 1. Medlemsstaterna skall till kommissionen senast den 31 december 2008 meddela sina förvaltningsplaner för ål enligt artikel 2. 2. En medlemsstat som inte har förelagt kommissionen en förvaltningsplan för ål för godkännande senast den 31 december 2008 skall antingen minska fiskeansträngningen med minst 50 % jämfört med den genomsnittliga ansträngningen 2004–2006 eller minska fiskeansträngningen så att en minskning av ålfångsten med minst 50 % uppnås jämfört med den genomsnittliga fångsten 2004–2006, antingen genom att förkorta fiskesäsongen för ål eller på annat sätt. Denna minskning skall tillämpas från den 1 januari 2009. 3. Fångstminskningen enligt punkt 2 får helt eller delvis ersättas av omedelbara åtgärder avseende andra antropogena mortalitetsfaktorer, om utrymme därigenom skapas för ett lika stort antal vandrande blankålar som vid en fångstminskning skulle ha tillåtits utvandra till havet för att leka. Artikel 5 Godkännande och genomförande av förvaltningsplaner för ål 1. På grundval av en teknisk och vetenskaplig utvärdering av vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen eller andra lämpliga vetenskapliga organ skall kommissionen godkänna förvaltningsplanerna i enlighet med förfarandet i artikel 30.2 i förordning (EG) nr 2371/2002. 2. Medlemsstaterna skall genomföra de förvaltningsplaner för ål som kommissionen har godkänt i enlighet med punkt 1 från och med den 1 juli 2009, eller vid tidigaste möjliga tidpunkt före detta datum. 3. Från och med den 1 juli 2009 eller från ett tidigare tillämpningsdatum för en förvaltningsplan för ål skall det vara tillåtet att fiska efter ål av arten Anguilla anguilla hela året, under förutsättning att detta fiske bedrivs enligt reglerna och restriktionerna i en förvaltningsplan för ål som godkänts av kommissionen enligt punkt 1. 4. En medlemsstat som senast den 31 december 2008 har förelagt kommissionen en förvaltningsplan för ål för godkännande som inte kan godkännas av kommissionen i enlighet med punkt 1 skall antingen minska fiskeansträngningen med minst 50 % jämfört med den genomsnittliga ansträngningen 2004–2006 eller minska fiskeansträngningen så att en minskning av ålfångsten med minst 50 % uppnås jämfört med den genomsnittliga fångsten 2004–2006, antingen genom att förkorta fiskesäsongen för ål eller på annat sätt. Denna minskning skall genomföras inom tre månader från det att beslutet att inte godkänna planen fattats. 5. Fångstminskningen enligt punkt 4 får helt eller delvis ersättas av omedelbara åtgärder avseende andra antropogena mortalitetsfaktorer, varvid utrymme skapas för ett lika stort antal vandrande blankålar som vid en fångstminskning skulle ha tillåtits utvandra till havet för att leka. 6. Om kommissionen inte kan godkänna en förvaltningsplan för ål får medlemsstaten lägga fram en reviderad plan inom tre månader efter beslutet om att inte godkänna planen. Den reviderade förvaltningsplanen för ål skall godkännas i enlighet med förfarandet i punkt 1. Genomförandet av den fångstminskning som avses i punkt 4 skall gälla först om kommissionen inte har godkänt en reviderad plan. Artikel 6 Gränsöverskridande förvaltningsplaner för ål 1. För varje ålavrinningsområde som sträcker sig över mer än en medlemsstats territorium skall de berörda medlemsstaterna tillsammans utarbeta en förvaltningsplan för ål. Om denna samordning riskerar att förorsaka sådana förseningar att det blir omöjligt att lägga fram förvaltningsplanen för ål i tid, får medlemsstaterna lägga fram förvaltningsplaner för ål för sina nationella delar av avrinningsområdet. 2. Om ett ålavrinningsområde sträcker sig utanför gemenskapens territorium skall de berörda medlemsstaterna sträva efter att utarbeta en förvaltningsplan för ål tillsammans med de berörda tredjeländerna och med beaktande av alla relevanta regionala fiskeriorganisationens behörighet. Om de berörda tredjeländerna inte deltar i det gemensamma utarbetandet av en förvaltningsplan för ål, får de berörda medlemsstaterna lägga fram förvaltningsplaner för ål för den del av ålavrinningsområdet som är belägen inom deras territorium, med målsättningen att den målnivå för undkommande som föreskrivs i artikel 2.3 skall uppnås. 3. Artiklarna 2, 4 och 5 skall i tillämpliga delar gälla för de gränsöverskridande planer som avses i punkterna 1 och 2 i denna artikel. Artikel 7 Utsättningsåtgärder 1. Om en medlemsstat tillåter fiske efter ål som är kortare än 12 cm, antingen som ett led i en förvaltningsplan för ål som fastställts enligt artikel 2 eller som ett led i en minskning av fiskeansträngningen enligt artiklarna 4.2 eller 5.4, skall den reservera minst 60 % av den ål som är kortare än 12 cm som fångas av den medlemsstatens fiskenäring under varje år för att saluföras för utsättning i ålavrinningsområden som har definierats av medlemsstaterna enligt artikel 2.1 i syfte att öka blankålsutvandringen. 2. Nämnda 60 % för utsättning skall ingå i en förvaltningsplan för ål upprättad i enlighet med artikel 2. Denna skall börja med åtminstone 35 % under det första året en förvaltningsplan tillämpas och öka stegvis med minst 5 % per år. Senast den 31 juli 2013 skall nivån 60 % ha uppnåtts. 3. För att säkerställa att motsvarande procentandelar som anges i punkt 2 av den fångade ål som är kortare än 12 cm används för utsättningsprogram skall medlemsstaterna upprätta ett lämpligt rapporteringssystem. 4. Överföring av ålar för återutsättning skall vara ett led i förvaltningsplanen för ål i enlighet med artikel 2. I förvaltningsplanen för ål skall särskilt anges den kvantitet av ålar som är kortare än 20 cm som behövs för återutsättning i syfte att mer blankål skall undkomma. 5. Kommissionen skall årligen rapportera till rådet om utvecklingen av marknadspriserna för ål som är kortare än 12 cm. För detta ändamål skall de berörda medlemsstaterna upprätta lämpliga system för att övervaka priser och årligen rapportera till kommissionen om dessa priser. 6. I händelse av en betydande sänkning av de genomsnittliga marknadspriserna för ål som används för utsättning, i jämförelse med de ålar som används för andra ändamål, skall den berörda medlemsstaten rapportera till kommissionen. Kommissionen skall, i enlighet med det förfarande som avses i artikel 30.2 i förordning (EG) nr 2371/2002, vidta lämpliga åtgärder för att hantera situationen, vilket kan inbegripa en tillfällig minskning av de procentandelar som avses i punkt 2. 7. Kommissionen skall senast den 1 juli 2011 rapportera till rådet och utvärdera åtgärderna för utsättning inklusive utvecklingen av marknadspriserna. Mot bakgrund av utvärderingen skall rådet fatta beslut med kvalificerad majoritet på förslag av kommissionen om lämpliga åtgärder för att avväga åtgärderna för utsättning samtidigt som de procentandelar som avses i punkt 2 uppnås. 8. När det gäller artikel 38.2 i förordning (EG) nr 1198/2006 skall utsättning anses vara en bevarandeåtgärd, förutsatt att — den är ett led i en förvaltningsplan för ål fastställd i enlighet med artikel 2, — den avser ål som är kortare än 20 cm, och att — den bidrar till uppnåendet av målnivån på 40 % för utvandring enligt artikel 2.4. Artikel 8 Åtgärder rörande gemenskapens farvatten 1. Om en medlemsstat bedriver fiske efter ål i gemenskapens farvatten skall denna antingen minska fiskeansträngningen med minst 50 % jämfört med den genomsnittliga ansträngning som gjorts 2004–2006 eller minska fiskeansträngningen för att säkerställa en minskning av ålfångsterna med minst 50 % jämfört med den genomsnittliga fångsten 2004–2006. Denna minskning skall uppnås stegvis under en femårsperiod från och med den 1 juli 2009, inledningsvis i steg om 15 % per år under de första två åren. 2. I punkt 1 avses med gemenskapens farvatten de vatten som ligger på havssidan av gränsen till de ålavrinningsområden som utgör livsmiljöer för europeisk ål enligt medlemsstaternas definition i enlighet med artikel 2.1. Artikel 9 Rapporter och utvärdering 1. Varje medlemsstat skall rapportera till kommissionen, till en början vart tredje år, varvid den första rapporten skall läggas fram senast den 30 juni 2012. Intervallen mellan rapporterna skall förlängas till sex år efter det att de första tre treårsrapporterna har lagts fram. I rapporterna skall man redogöra för övervakning, effektivitet och resultat, och man skall särskilt ange bästa möjliga uppskattning av följande: a) För varje medlemsstat, den andel biomassa av blankål som utvandrar till havet för att leka eller den andel biomassa av blankål som lämnar medlemsstatens territorium under sin vandring till havet för att leka i förhållande till den målnivå för utvandring som avses i artikel 2.4. b) Nivån för fiskeansträngningen för ål för varje år samt den genomförda minskningen i enlighet med artiklarna 4.2 och 5.4. c) Nivån för dödlighet förorsakad av faktorer utanför fisket samt den genomförda minskningen i enlighet med artikel 2.10. d) Mängden ål kortare än 12 cm som fångats samt den andel av denna som använts för olika ändamål. 2. Kommissionen skall senast den 31 december 2013 lägga fram en rapport för Europaparlamentet och rådet med en statistisk och en vetenskaplig utvärdering av vilka resultat som uppnåtts genom förvaltningsplanerna för ål, åtföljd av ett utlåtande från vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen. 3. Mot bakgrund av den rapport som beskrivs i punkt 2 skall kommissionen föreslå lämpliga åtgärder som med hög sannolikhet leder till att beståndet av europeisk ål återhämtar sig, och rådet skall med kvalificerad majoritet besluta om alternativa åtgärder för uppnående av den målnivå för utvandring som fastställs i artikel 2.4 eller en minskning av fiskeansträngningen som skall åstadkommas i enlighet med artiklarna 4.2 och 5.4. Artikel 10 Kontroller och tillämpning i andra vatten än gemenskapens farvatten 1. Medlemsstaterna skall upprätta ett kontroll- och fångstövervakningssystem som skall vara anpassat till omständigheterna och den rättsliga ram som redan gäller för deras inlandsfiske och vara förenligt med relevanta bestämmelser i förordning (EEG) nr 2847/93. 2. Kontroll- och fångstövervakningssystemet skall innehålla en noggrann beskrivning av alla system för tilldelning av fiskerättigheter i ålavrinningsområden som medlemsstaterna enligt artikel 2.1 fastställt utgöra naturliga livsmiljöer för ål, inbegripet privatägda vatten. Artikel 11 Information om fiskeverksamhet 1. Senast den 1 januari 2009 skall varje medlemsstat fastställa följande information om kommersiell fiskeverksamhet: — En förteckning över alla fiskefartyg som för dess flagg och som har tillstånd att fiska ål i gemenskapens farvatten i enlighet med artikel 8, oaktat fartygets totala längd. — En förteckning över alla fiskefartyg, kommersiella enheter eller fiskare som har tillstånd att fiska ål i ålavrinningsområden i fråga om vilka medlemsstaterna enligt artikel 2.1 fastställt att de utgör naturliga livsmiljöer för ål. — En förteckning över alla fiskauktioner eller andra organ eller personer till vilka medlemsstaterna givit tillstånd som förstahandsmottagare av ål. 2. Medlemsstaterna skall med jämna mellanrum beräkna antalet fritidsfiskare och deras ålfångster. 3. På begäran av kommissionen skall medlemsstaterna lämna den information som avses i punkterna 1 och 2. Artikel 12 Kontroll och tillämpning vid import och export av ål Medlemsstaterna skall senast den 1 juli 2009 — vidta nödvändiga åtgärder för att fastställa ursprunget och säkerställa spårbarheten för all levande ål som importeras eller exporteras från deras territorium, — avgöra huruvida ål som tagits upp inom gemenskapens område och exporteras från deras territorium har fångats på ett sätt som är förenligt med gemenskapens bevarandeåtgärder, — vidta åtgärder för att avgöra huruvida ål som tagits upp på en relevant regional fiskeriorganisations vatten och importeras till deras territorium har fångats på ett sätt som är förenligt med de regler som godkänts inom den berörda fiskeriorganisationen. Artikel 13 Ikraftträdande Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning . Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 18 september 2007. På rådets vägnar R. PEREIRA Ordförande ( 1 ) Yttrande av den 16 maj 2006 (ännu ej offentliggjort i EUT). ( 2 ) EGT L 206, 22.7.1992, s. 7 . Direktivet senast ändrat genom direktiv 2006/105/EG ( EUT L 363, 20.12.2006, s. 368 ). ( 3 ) EGT L 327, 22.12.2000, s. 1 . Direktivet ändrat genom Europaparlamentets och rådets beslut nr 2455/2001/EG ( EGT L 331, 15.12.2001, s. 1 ). ( 4 ) EGT L 261, 20.10.1993, s. 1 . Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1967/2006 ( EUT L 409, 30.12.2006, s. 11 . Rättad i EUT L 36, 8.2.2007, s. 6 ). ( 5 ) EGT L 358, 31.12.2002, s. 59 . ( 6 ) EUT L 223, 15.8.2006, s. 1 .