L_2021231SV.01002101.xml 30.6.2021 SV Europeiska unionens officiella tidning L 231/21 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2021/1057 av den 24 juni 2021 om inrättande av Europeiska socialfonden+ (ESF+) och om upphävande av förordning (EU) nr 1296/2013 EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 46 d, 149, 153.2 a, 164, artikel 175 tredje stycket och artikel 349, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande ( 1 ) , med beaktande av Regionkommitténs yttrande ( 2 ) , i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet ( 3 ) , och av följande skäl: (1) Den 17 november 2017 proklamerade Europaparlamentet, rådet och kommissionen gemensamt den europeiska pelaren för sociala rättigheter (nedan kallad pelaren ) som svar på de sociala utmaningarna i Europa. Pelarens 20 huvudprinciper är indelade i tre kategorier: lika möjligheter och tillgång till arbetsmarknaden, rättvisa arbetsvillkor samt social trygghet och social integration. De 20 principerna i pelaren bör ligga till grund för åtgärder inom ramen för Europeiska socialfonden+ (ESF+). För att bidra till genomförandet av pelaren bör ESF+ stödja investeringar i människor och system på politikområdena sysselsättning, utbildning och social inkludering, vilket bidrar till ekonomisk, territoriell och social sammanhållning i enlighet med artikel 174 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). (2) På unionsnivå utgör den europeiska planeringsterminen för samordning av den ekonomiska politiken (nedan kallad den europeiska planeringsterminen ) ramen för att fastställa nationella reformprioriteringar och övervaka genomförandet av dem. Medlemsstaterna utarbetar sina egna nationella fleråriga investeringsstrategier till stöd för dessa reformprioriteringar. Dessa strategier bör läggas fram tillsammans med de årliga nationella reformprogrammen i syfte att beskriva och samordna prioriterade investeringsprojekt som får stöd genom unionsfinansiering eller nationell finansiering. De bör också hjälpa till så att unionsfinansiering används på ett enhetligt sätt och så att största möjliga mervärde utvinns från det ekonomiska stöd som ska tas emot, särskilt från de program som stöds av unionen inom ramen för, i förekommande fall, Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) och Sammanhållningsfonden, vilkas specifika mål och tillämpningsområde anges i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1058 ( 4 ) , ESF+, Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden (EHFVF), inrättad genom en förordning från Europaparlamentet och rådet, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu), inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1305/2013 ( 5 ) samt InvestEU-programmet, inrättat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/523 ( 6 ) (InvestEU-programmet). (3) Genom rådets beslut (EU) 2020/1512 ( 7 ) antogs reviderade riktlinjer för medlemsstaters sysselsättningspolitik. Texten i dessa riktlinjer har anpassats till principerna i pelaren, i syfte att förbättra Europas konkurrenskraft och göra Europa till en bättre plats för investeringar, skapa arbetstillfällen och främja social sammanhållning. För att säkerställa att ESF+ anpassas helt och hållet till målen för dessa riktlinjer, särskilt i fråga om sysselsättning, utbildning, vidareutbildning och kampen mot social utestängning, fattigdom och diskriminering, bör ESF+ stödja medlemsstater genom att beakta de relevanta integrerade riktlinjer och relevanta landsspecifika rekommendationer som antagits enligt artiklarna 121.2, 148.2 och 148.4 i EUF-fördraget samt, när så är lämpligt, de nationella reformprogram som underbyggs av nationella strategier. ESF+ bör också bidra till relevanta aspekter av genomförandet av unionens viktigaste initiativ och verksamheter, särskilt kommissionens meddelanden av den 10 juni 2016 med titeln En ny kompetensagenda för Europa , av den 30 september 2020 med titeln Det europeiska området för utbildning och av den 7 oktober 2020 med titeln En jämlikhetsunion: EU:s strategiska ram för romers jämlikhet, inkludering och deltagande liksom rådets rekommendationer av den 15 februari 2016 om långtidsarbetslösas återinträde på arbetsmarknaden, av den 19 december 2016 om kompetenshöjningsvägar, av den 30 oktober 2020 om en väg till jobb – en förstärkt ungdomsgaranti och av den 12 mars 2021 om romers jämlikhet, inkludering och delaktighet. (4) Den 20 juni 2017 antog rådet slutsatser med titeln En hållbar europeisk framtid: EU:s svar på Agenda 2030 för hållbar utveckling . Rådet betonade att det är viktigt att hållbar utveckling uppnås i alla tre dimensioner (den ekonomiska, den sociala och den miljömässiga) på ett balanserat och integrerat sätt. Det är ytterst viktigt att hållbar utveckling integreras i unionens alla interna och externa politikområden och att unionen har höga ambitioner för den politik som används för att bemöta de globala utmaningarna. Rådet välkomnade kommissionens meddelande av den 22 november 2016 med titeln Nästa steg för en hållbar europeisk framtid som ett första steg för att integrera Förenta nationernas (FN) mål för hållbar utveckling (målen för hållbar utveckling) och ha hållbar utveckling som en väsentlig vägledande princip för all unionspolitik, inbegripet genom unionens finansieringsinstrument. ESF+ bör bidra till genomförandet av målen för hållbar utveckling genom att bland annat utrota de extrema formerna av fattigdom (målet för hållbar utveckling 1), främja en inkluderande utbildning av god kvalitet (målet för hållbar utveckling 4), främja jämställdhet (målet för hållbar utveckling 5), främja varaktig, inkluderande och hållbar ekonomisk tillväxt, full och produktiv sysselsättning samt anständigt arbete för alla (målet för hållbar utveckling 8) och minska ojämlikheten (målet för hållbar utveckling 10). (5) Den senaste och pågående utvecklingen har förvärrat de strukturella utmaningar som hänger samman med globaliseringen av ekonomin, sociala skillnader, hanteringen av migrationsströmmar och det ökade säkerhetshotet, omställningen till ren energi, den teknologiska förändringen, den demografiska nedgången, arbetslösheten, särskilt ungdomsarbetslösheten, och den allt äldre arbetskraften samt utmaningar som kommer från växande skillnader mellan efterfrågan och tillgång på kompetens och arbetskraft inom vissa sektorer och regioner, något som särskilt små och medelstora företag har fått erfara. Den gröna och digitala omställningen och omvandlingen av de europeiska industriekosystemen kommer sannolikt att medföra många nya möjligheter om de åtföljs av den rätta uppsättningen färdigheter liksom sysselsättnings- och socialpolitik och sysselsättningsåtgärder och sociala åtgärder. Med tanke på förändringarna i arbetslivet bör unionen vara beredd att hantera nuvarande och framtida utmaningar genom att investera i relevant kompetens, utbildning och livslångt lärande, se till att tillväxten gynnar alla och förbättra sysselsättnings- och socialpolitiken, samtidigt som hänsyn tas till ekonomisk och industriell hållbarhet och arbetskraftens rörlighet och en jämn könsfördelning på arbetsmarknaden eftersträvas. (6) Genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 ( 8 ) inrättas ramen för åtgärder genom Eruf, ESF+, Sammanhållningsfonden, Fonden för en rättvis omställning inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1056 ( 9 ) , EHFVF, Asyl-, migrations- och integrationsfonden (Amif), Fonden för inre säkerhet (ISF) samt instrumentet för ekonomiskt stöd för gränsförvaltning och viseringspolitik som en del av Fonden för integrerad gränsförvaltning, och där fastställs särskilt de politiska målen och reglerna för programplanering, övervakning och utvärdering samt förvaltning och kontroll av de unionsfonder som genomförs inom ramen för delad förvaltning. Det är därför nödvändigt att fastställa de allmänna målen för ESF+ och särskilda bestämmelser för vilka typer av verksamhet som kan finansieras av ESF+. (7) I Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2018/1046 ( 10 ) (nedan kallad budgetförordningen ) fastställs regler för genomförande av unionens budget, inklusive regler om bidrag, priser, upphandling, indirekt förvaltning, finansieringsinstrument, budgetgarantier, ekonomiskt stöd och ersättning till externa experter. Medfinansiering av bidrag får ske i form av bidragsmottagarens egna medel, inkomster från projektet eller ekonomiska bidrag eller bidrag in natura från tredje parter. I syfte att säkerställa konsekvens i genomförandet av unionens program ska budgetförordningen vara tillämplig på de åtgärder som ska genomföras inom ramen för direkt eller indirekt förvaltning inom ramen för ESF+. (8) Valet av formerna av unionsfinansiering och genomförandemetoder inom ramen för denna förordning bör göras utifrån vad som är bäst för att uppnå åtgärdernas specifika mål och åstadkomma resultat, med särskild hänsyn till kostnader för kontroller, administrativa bördor och förväntad risk för bristande regelefterlevnad. När det gäller bidrag bör detta inbegripa att användning av enhetsbelopp, schablonsatser och enhetskostnader samt finansiering som inte är kopplad till kostnaderna, i den mening som avses i artikel 125.1 a i budgetförordningen, övervägs. När det gäller att genomföra åtgärder som avser den socioekonomiska integrationen av tredjelandsmedborgare, och i enlighet med artikel 94 i förordning (EU) 2021/1060, kan kommissionen ersätta medlemsstater genom användning av förenklade kostnadsalternativ, inbegripet enhetsbelopp. (9) För att rationalisera och förenkla finansieringen och skapa ytterligare möjligheter till synergieffekter med hjälp av integrerade finansieringsstrategier bör de åtgärder som har fått stöd från fonden för europeiskt bistånd till dem som har det sämst ställt, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 223/2014 ( 11 ) , och från Europeiska unionens program för sysselsättning och social innovation inrättat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1296/2013 ( 12 ) , integreras i ESF+. ESF+ bör bestå av två delar: delen inom ramen för delad förvaltning (nedan kallad ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning ), som ska genomföras inom ramen för delad förvaltning, och delen för sysselsättning och social innovation (nedan kallad EaSI-delen ), som ska genomföras inom ramen för direkt och indirekt förvaltning. Detta bör bidra till att minska den administrativa bördan i samband med förvaltningen av olika fonder, särskilt för medlemsstater och bidragsmottagare, samtidigt som enklare regler för enklare insatser behålls, såsom utdelning av livsmedel och/eller grundläggande materiellt bistånd. (10) Mot bakgrund av det bredare tillämpningsområdet för ESF+ är det lämpligt att målen att effektivisera arbetsmarknaderna, främja lika tillgång till sysselsättning av god kvalitet, göra tillgången till och kvaliteten på utbildning mer jämlik för att stödja återintegreringen i utbildningssystemen, främja social inkludering, underlätta tillgång till hälso- och sjukvård för utsatta personer och bidra till att utrota fattigdomen genomförs inte bara inom ramen för delad förvaltning under ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning utan också, när det gäller åtgärder på unionsnivå, inom ramen för direkt och indirekt förvaltning under EaSI-delen. (11) I denna förordning fastställs en finansieringsram för hela ESF+:s löptid som ska utgöra det särskilda referensbeloppet, i den mening som avses i punkt 18 i det interinstitutionella avtalet av den 16 december 2020 mellan Europaparlamentet, Europeiska unionens råd och Europeiska kommissionen om budgetdisciplin, samarbete i budgetfrågor och sund ekonomisk förvaltning samt om nya egna medel, inbegripet en färdplan för införandet av nya egna medel ( 13 ) , för Europaparlamentet och rådet under det årliga budgetförfarandet. Den bör fastställa anslaget för ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning och anslaget för åtgärder som ska genomföras inom ramen för direkt och indirekt förvaltning under EaSI-delen. (12) För att underlätta genomförandet av de specifika och operativa målen för EaSI-delen bör ESF+ stödja verksamhet som rör tekniskt och administrativt bistånd, såsom förberedelser, övervakning, kontroll, revision och utvärdering, medan kommunikations- och spridningsverksamhet bör ingå i de åtgärder som är stödberättigande under EaSI-delen. (13) ESF+ bör syfta till att främja sysselsättning genom aktiva insatser som möjliggör inträde och återinträde på arbetsmarknaden, i synnerhet för unga personer, särskilt via genomförandet av den förstärkta ungdomsgarantin, för långtidsarbetslösa personer, för missgynnade grupper på arbetsmarknaden och för personer utanför arbetskraften, och genom främjande av egenföretagande och den sociala ekonomin. ESF+ bör syfta till att förbättra arbetsmarknadernas funktion genom att stödja en modernisering av arbetsmarknadens institutioner, såsom offentliga arbetsförmedlingar, i syfte att förbättra deras förmåga att tillhandahålla intensifierad, riktad rådgivning och vägledning under jobbsökandet och övergången till sysselsättning och att öka arbetstagarnas rörlighet. ESF+ bör främja representativt deltagande av kvinnor och män på arbetsmarknaden genom åtgärder som syftar till att säkerställa bland annat lika arbetsvillkor, bättre balans mellan arbete och privatliv samt tillgång till barnomsorg, inbegripet förskoleverksamhet. ESF+ bör också syfta till att tillhandahålla en hälsosam och väl anpassad arbetsmiljö för att hantera hälsorisker i samband med förändrade anställningsformer och behoven hos den åldrande arbetskraften. (14) ESF+ bör tillhandahålla stöd för att förbättra utbildningssystemens kvalitet och graden av inkludering, ändamålsenlighet och relevans för arbetsmarknaden, inbegripet genom att främja digitalt lärande, validering av icke-formellt och informellt lärande samt fortbildning för lärare i syfte att underlätta tillägnandet av nyckelkompetenser, särskilt när det gäller de grundläggande färdigheter, inklusive hälsokompetens, mediekunnighet, entreprenörsfärdigheter, språkkunskaper, digitala färdigheter och kompetenser för hållbar utveckling som alla individer behöver för självförverkligande och personlig utveckling, sysselsättning, social inkludering och ett aktivt medborgarskap. ESF+ bör främja framsteg inom utbildning och övergång till arbete, stödja livslångt lärande och anställbarhet i syfte att bidra till fullvärdigt samhällsdeltagande för alla och bidra till konkurrenskraften, inbegripet genom uppföljning av utexaminerade, och till samhällsinnovation och ekonomisk innovation genom att stödja hållbara initiativ som kan anpassas på dessa områden som är anpassade till olika målgrupper, såsom personer med funktionsnedsättning. Sådant främjande, stöd och bidrag skulle exempelvis kunna uppnås genom nätbaserat lärande, arbetsplatsförlagd utbildning, praktik, system med varvad utbildning och lärlingsutbildning enligt definitionen i rådets rekommendation av den 15 mars 2018 om en europeisk ram för ändamålsenliga lärlingsutbildningar av god kvalitet, livslång vägledning, planering av kompetensbehov i nära samarbete med industrin, aktuellt utbildningsmaterial och aktuella genomförandemetoder, prognoser och uppföljning av utexaminerade, utbildning av lärare, validering av läranderesultat samt erkännande av kvalifikationer och näringslivscertifieringar. (15) Stöd från ESF+ bör användas för att främja lika tillgång för alla, särskilt för missgynnade grupper, till icke-segregerad och inkluderande utbildning av god kvalitet – från förskola och barnomsorg, samtidigt som särskild uppmärksamhet ägnas barn med en socioekonomiskt missgynnad bakgrund genom allmän utbildning och yrkesutbildning, särskilt lärlingsutbildning, och högre utbildning samt genom vuxenutbildning, inbegripet genom idrotts- och kulturverksamhet. ESF+ bör tillhandahålla riktat stöd till behövande studerande och minska ojämlikhet i fråga om utbildning, inbegripet den digitala klyftan, förhindra att elever lämnar skolan med högst grundskoleutbildning och minska andelen sådana elever, främja övergångsmöjligheter mellan olika utbildningssektorer, stärka kopplingarna till icke-formellt och informellt lärande och underlätta rörlighet i utbildningssyfte för alla och tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning. Synergieffekter med Erasmus+, inrättat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/817 ( 14 ) , särskilt i syfte att främja rörlighet i utbildningssyfte för missgynnade elever, bör i detta sammanhang stödjas. (16) ESF+ bör främja flexibla möjligheter för alla att uppgradera sina färdigheter och förvärva nya och olika färdigheter, i synnerhet entreprenörsfärdigheter och digitala färdigheter, färdigheter för viktig möjliggörande teknik samt färdigheter för grön ekonomi och industriekosystem i enlighet med kommissionens meddelande av den 10 mars 2020 med titeln En ny industristrategi för EU . I linje med kompetensagendan för Europa och rådets rekommendation om kompetenshöjningsvägar ( 15 ) bör ESF+ stödja flexibla vägar, inklusive tillgänglig, kort, riktad, modulbaserad utbildning som leder till behörighet, i syfte att förse människor med färdigheter som är anpassade till arbetsmarknadens och industriekosystemens behov, den gröna och digitala omställningen, innovation samt sociala och ekonomiska förändringar och som underlättar omskolning, kompetenshöjning och anställbarhet, karriärövergångar samt geografisk och sektoriell rörlighet, och som särskilt stöder lågutbildade personer, personer med funktionsnedsättning och vuxna med låga kvalifikationer. ESF+ bör också underlätta tillhandahållande av stöd till enskilda personer när det gäller integrerade färdigheter, inbegripet anställda, egenföretagare och arbetslösa, genom instrument såsom individuellt utbildningskonto. (17) Synergieffekter med Horisont Europa – ramprogrammet för forskning och innovation, inrättat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/695 ( 16 ) (Horisont Europa), bör säkerställa att ESF+ kan integrera och utöka innovativa kursplaner som stöds av Horisont Europa, så att människor får de färdigheter och den kompetens som kommer att behövas för framtidens arbetstillfällen. (18) ESF+ bör stödja medlemsstaternas insatser för att bidra till fattigdomsutrotningen i syfte att bryta mönstret av missgynnade förhållanden som går i arv från generation till generation och främja social inkludering genom att säkerställa lika möjligheter för alla, minska hindren och ta itu med diskriminering och ojämlikhet i hälsa. Sådant stöd innebär att en rad strategier måste till som inriktas på de mest missgynnade personerna oavsett kön, sexuell läggning, ålder, religion eller övertygelse, ras eller etniskt ursprung, särskilt marginaliserade befolkningsgrupper som romer, personer med funktionsnedsättning eller kronisk sjukdom, hemlösa, barn och äldre. ESF+ bör främja aktiv integration av de personer som befinner sig långt från arbetsmarknaden för att säkerställa deras socioekonomiska integration. ESF+ bör också användas för att främja snabb och lika tillgång till prismässigt överkomliga, hållbara och högkvalitativa tjänster som främjar tillgång till bostäder och personcentrerad vård, såsom hälso- och sjukvård samt långvarig vård och omsorg, särskilt familjeomsorg och närvård. ESF+ bör bidra till moderniseringen av systemen för socialt skydd med särskilt fokus på barn och missgynnade grupper och särskilt i syfte att främja sådana systems tillgänglighet, även för personer med funktionsnedsättning. (19) ESF+ bör bidra till fattigdomsutrotning genom att stödja nationella program som syftar till att åtgärda livsmedelsbrist och materiell fattigdom och främja social integration av människor som riskerar att drabbas av fattigdom eller social utestängning och av de personer som har det sämst ställt. För att det övergripande målet att minst 4 % av medlen från ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning på unionsnivå ska stödja de personer som har det sämst ställt, bör medlemsstaterna avsätta minst 3 % av sina resurser från ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning för att komma till rätta med de typer av extrem fattigdom som i störst utsträckning leder till social utestängning, såsom hemlöshet, barnfattigdom och livsmedelsbrist. Tillhandahållandet av livsmedel och/eller grundläggande materiellt bistånd till de personer som har det sämst ställt bör inte ersätta befintliga sociala förmåner som de erhåller inom ramen för nationella system för socialt skydd eller enligt nationell rätt. Beroende på insatsernas karaktär och typen av slutmottagare är det nödvändigt att enklare regler tillämpas på stöd som syftar till att åtgärda materiell fattigdom hos de personer som har det sämst ställt. (20) Mot bakgrund av det ständiga behovet av att öka insatserna för att komma till rätta med hanteringen av migrationsströmmarna i unionen som helhet och i syfte att säkerställa ett samstämmigt, starkt och konsekvent stöd till insatser som rör solidaritet och ansvarsfördelning, bör ESF+ tillhandahålla stöd som främjar den socioekonomiska integrationen av tredjelandsmedborgare, inbegripet migranter, som kan omfatta initiativ på lokal nivå för att komplettera de åtgärder som finansieras inom ramen för Amif, Eruf och andra unionsfonder som kan ha en positiv effekt på inkluderingen av tredjelandsmedborgare. (21) På grund av vikten av tillgång till hälso- och sjukvård bör ESF+ säkerställa synergieffekter och komplementaritet med programmet EU för hälsa, inrättat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/522 ( 17 ) , och tillämpningsområdet för ESF+ bör inbegripa tillgång till hälso- och sjukvård för personer i utsatta situationer. (22) ESF+ bör stödja politiska reformer och systemreformer inom områdena för sysselsättning, social inkludering, tillgång till hälso- och sjukvård för utsatta personer, långvarig vård och omsorg samt utbildning, och därigenom bidra till att utrota fattigdomen. För att bättre anpassa sig till den europeiska planeringsterminen bör medlemsstaterna avsätta en lämplig andel av sina resurser från ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning till att genomföra de relevanta landsspecifika rekommendationer som avser de strukturella utmaningar som bör hanteras genom fleråriga investeringar som faller inom tillämpningsområdet för ESF+, med beaktande av pelaren, den sociala resultattavlan för indikatorer, i reviderad form efter antagandet av de nya mål som anges i handlingsplanen för den sociala pelaren, och regionala särdrag. Kommissionen och medlemsstaterna bör säkerställa samstämmighet, samordning och komplementaritet mellan ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning och andra unionsfonder, -program och -instrument, såsom Fonden för en rättvis omställning, Eruf, programmet EU för hälsa, faciliteten för återhämtning och resiliens, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 ( 18 ) , Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter för uppsagda arbetstagare, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/691 ( 19 ) , EHFVF, Erasmus+, Amif, Horisont Europa, Ejflu, programmet för ett digitalt Europa, inrättat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/694 ( 20 ) , InvestEU-programmet, programmet Kreativa Europa, inrättat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/818 ( 21 ) , Europeiska solidaritetskåren, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/888 ( 22 ) , och instrumentet för tekniskt stöd, inrättat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/240 ( 23 ) . Det ska särskilt påpekas att kommissionen och medlemsstater i alla skeden av processen bör säkerställa ändamålsenlig samordning för att garantera konsekvens, samstämmighet, komplementaritet och synergi mellan olika finansieringskällor, inbegripet tekniskt bistånd från dessa. (23) Genom att stödja de specifika målen i denna förordning, bland annat genom att bidra till det politiska målet ”ett mer socialt och inkluderande Europa genom genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter” som avses i förordning (EU) 2021/1060, kommer ESF+ att fortsätta att bidra till territoriella och lokala utvecklingsstrategier i syfte att genomföra pelaren. ESF+ kommer att stödja de verktyg som anges i artikel 28 i den förordningen och därmed också bidra till uppnåendet av det politiska målet ”ett Europa närmare medborgarna genom främjande av hållbar och integrerad utveckling av alla typer av territorier och lokala initiativ” som avses i förordning (EU) 2021/1060, bland annat genom åtgärder för minskad fattigdom och ökad social inkludering, med beaktande av särdragen i stads-, landsbygds- och kustregioner för att råda bot på socioekonomiska ojämlikheter i städer och regioner. (24) För att säkerställa att Europas sociala dimension, såsom anges i pelaren, vederbörligen lyfts fram och att en miniminivå av resurser är inriktade på de mest behövande, bör medlemsstaterna avsätta minst 25 % av sina medel från ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning för att främja social inkludering. (25) För att komma till rätta med den fortsatt höga graden av barnfattigdom i unionen och i linje med princip 11 i pelaren, vilken fastställer att barn har rätt att bli skyddade mot fattigdom och att barn från mindre gynnade förhållanden har rätt till särskilda åtgärder som ger dem lika möjligheter, bör medlemsstater avsätta en lämplig andel av sina medel från ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning för att genomföra den barngarantin för åtgärder för att komma till rätta med barnfattigdom i enlighet med de specifika målen för ESF+ som gör det möjligt att programplanera medel till åtgärder som direkt stöder barns lika tillgång till barnomsorg, utbildning, hälso- och sjukvård, anständiga bostadsförhållanden och tillräcklig näring. Medlemsstater vars genomsnittliga andel barn under 18 år som riskerade att drabbas av fattigdom eller social utestängning under perioden 2017–2019 var högre än unionsgenomsnittet, enligt uppgifter från Eurostat, bör avsätta minst 5 % av sina medel från ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning till den verksamheten. Insatser som bidrar till att uppfylla detta krav på tematisk koncentration bör räknas in i kravet på tematisk koncentration på 25 % för social inkludering när de programplaneras inom ramen för de relevanta specifika målen. (26) För att underlätta en inkluderande ekonomisk återhämtning efter en allvarlig kris och stödja ungdomssysselsättningen i ett föränderligt arbetsliv och med tanke på den fortsatt höga andelen ungdomar som är arbetslösa eller står utanför arbetskraften i ett antal medlemsstater och regioner, är det nödvändigt att medlemsstater investerar en lämplig andel av sina ESF+-medel i åtgärder som stöder ungdomssysselsättningen och ungdomars färdigheter, inbegripet genom att genomföra system inom ramen för ungdomsgarantin. Med utgångspunkt i de åtgärder som stöds genom ungdomssysselsättningsinitiativet under programperioden 2014–2020 enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1304/2013 ( 24 ) och som inriktar sig på enskilda personer och på erfarenheter bör medlemsstaterna ytterligare främja sysselsättning och utbildnings- och återintegreringsstrategier av hög kvalitet, och investera i tidigt förebyggande och effektivt uppsökande arbete genom att vid behov prioritera långtidsarbetslösa, personer utanför arbetskraften och missgynnade unga, inbegripet genom ungdomsarbete. Medlemsstaterna bör också investera i åtgärder som syftar till att underlätta övergången från skola till arbetsliv och tillräcklig kapacitet för arbetsförmedlingarna, så att de tillhandahåller skräddarsytt och övergripande stöd och bättre riktade erbjudanden till unga. Genom att ungdomssysselsättningsinitiativet integreras fullt ut i ESF+ kommer genomförandet av de riktade åtgärderna för ungdomssysselsättning att bli mer ändamålsenligt och effektivt och tillämpningsområdet kommer att utvidgas till att även omfatta strukturåtgärder och strukturreformer, så att bättre överensstämmelse kan säkerställas mellan stöd från unionsfinansiering och genomförandet av den förstärkta ungdomsgarantin. Kompetenshöjning och förvärvande av nya och olika färdigheter bör hjälpa ungdomar att tillvarata möjligheterna i växande sektorer, förbereda sig för arbetslivets föränderliga karaktär och samtidigt utnyttja de möjligheter som uppstår genom den digitala och gröna omställningen och omvandlingen av unionens industriekosystem. Därför bör medlemsstater vars genomsnittsandel unga i åldern 15–29 år som varken arbetade eller studerade under perioden 2017–2019 var högre än unionsgenomsnittet, enligt uppgifter från Eurostat, avsätta minst 12,5 % av sina medel inom ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning till dessa åtgärder. (27) I enlighet med artikel 349 i EUF-fördraget och artikel 2 i protokoll nr 6 om särskilda bestämmelser för mål 6 inom ramen för strukturfonderna i Finland, Norge och Sverige bifogat till 1994 års anslutningsakt ( 25 ) är de yttersta randområdena och de nordliga glesbefolkade regionerna berättigade till särskilda åtgärder inom ramen för den gemensamma politiken och unionsprogram. Till följd av de bestående begränsningarna, till exempel avfolkning, behöver dessa regioner särskilt stöd. (28) Effektivt och ändamålsenligt genomförande av ESF+-stödda åtgärder bygger på god förvaltning och partnerskap mellan alla aktörer på relevanta territoriella nivåer och socioekonomiska aktörer, särskilt arbetsmarknadens parter och civilsamhällesorganisationer. Det är därför av största vikt att alla medlemsstater avsätter en lämplig andel av sina medel i ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning för att säkerställa meningsfullt deltagande från arbetsmarknadens parter och civilsamhällesorganisationer i genomförandet av ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning. Det deltagandet bör inbegripa relevanta organ som företräder civilsamhället, t.ex. miljöorganisationer, icke-statliga organisationer samt organ som främjar social inkludering, grundläggande rättigheter, rättigheter för personer med funktionsnedsättning, jämställdhet och icke-diskriminering. Medlemsstater med en landsspecifik rekommendation om kapacitetsuppbyggnad hos arbetsmarknadsparter eller civilsamhällesorganisationer bör avsätta minst 0,25 % av sina medel i ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning för det ändamålet på grund av de särskilda behov som de har på det området. (29) För att bättre kunna anpassa åtgärderna till sociala förändringar liksom att främja och stödja innovativa lösningar är stöd till social innovation viktigt. Att testa och utvärdera innovativa lösningar innan de används i större skala bidrar till effektivare åtgärder och därigenom är särskilt stöd från ESF+ motiverat. Företag inom den sociala ekonomin skulle kunna få stor betydelse för förverkligandet av social innovation och uppbyggnaden av den ekonomiska och sociala motståndskraften. Definitionen av företag inom den sociala ekonomin bör vara i linje med definitionerna i nationell rätt och i rådets slutsatser av den 7 december 2015 om främjandet av den sociala ekonomin som en viktig drivande faktor för ekonomisk och social utveckling i Europa. Dessutom bör medlemsstaterna, i syfte att förbättra ömsesidigt lärande och utbyte av kunskap och praxis, uppmuntras att fortsätta sina transnationella samarbetsåtgärder inom ramen för delad förvaltning på områdena sysselsättning, utbildning och social inkludering, i linje med de specifika målen för ESF+. (30) Medlemsstater och kommissionen bör säkerställa att ESF+ bidrar till att främja jämställdhet mellan kvinnor och män i enlighet med artikel 8 i EUF-fördraget i syfte att främja lika behandling och lika möjligheter för kvinnor och män inom alla områden, även deltagande på arbetsmarknaden, anställningsvillkor och karriärutveckling. De bör också säkerställa att ESF+ främjar lika möjligheter för alla utan diskriminering i enlighet med artikel 10 i EUF-fördraget, främjar inkludering i samhället av personer med funktionsnedsättning, på lika villkor som andra, och bidrar till genomförandet av FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning antagen den 13 december 2006 i New York. ESF+ bör bidra till att främja tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning i syfte att förbättra integreringen inom sysselsättning och utbildning och därmed öka inkluderingen av dem i livets alla delar. Främjandet av sådan tillgänglighet bör beaktas i alla aspekter och i alla skeden i utarbetandet, övervakningen, genomförandet och utvärderingen av programmen i god tid och på ett konsekvent sätt, samtidigt som det säkerställs att särskilda åtgärder vidtas för att främja jämställdhet och lika möjligheter. ESF+ bör också stödja övergången från särskilt boende eller institutionsvård till familje- och samhällsbaserad vård, särskilt för de personer som ställs inför diskriminering på flera grunder. ESF+ bör inte stödja åtgärder som bidrar till segregering eller till social utestängning. Enligt förordning (EU) 2021/1060 föreskrivs att regler för stödberättigande utgifter fastställs på nationell nivå, utom i vissa fall där det är nödvändigt att fastställa särskilda bestämmelser när det gäller ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning. (31) Alla insatser bör väljas ut och genomföras i enlighet med Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan ). Kommissionen bör göra sitt yttersta för att säkerställa att klagomål bedöms i tid, inbegripet sådana klagomål som rör överträdelser av stadgan, och bör informera klaganden om resultaten av sin bedömning i linje med kommissionens meddelande av den 19 januari 2017 med titeln EU-rätten: Bättre resultat genom bättre tillämpning . (32) I syfte att minska den administrativa bördan för insamling av uppgifter bör rapporteringskraven hållas så enkla som möjligt. När sådana uppgifter finns tillgängliga i register eller motsvarande källor, bör medlemsstaterna kunna ge de förvaltande myndigheterna möjlighet att samla in uppgifter från register. (33) När det gäller behandlingen av personuppgifter inom ramen för denna förordning bör de personuppgiftsansvariga på nationell nivå utföra sina uppgifter enligt den här förordningen i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 ( 26 ) . Värdigheten och respekten för privatlivet för slutmottagarna av insatser inom ramen för det specifika målet ”motverka materiell fattigdom genom livsmedel och/eller grundläggande materiellt bistånd till de personer som har det sämst ställt, inbegripet barn, och bidra med kompletterande åtgärder till stöd för deras sociala inkludering” bör garanteras. För att undvika eventuell stigmatisering bör de personer som får livsmedel och/eller grundläggande materiellt bistånd inte vara skyldiga att identifiera sig när de tar emot stödet och när de deltar i undersökningar om de personer som har det sämst ställt och som har dragit nytta av ESF+. (34) Sociala experiment är försök i småskaliga projekt som gör det möjligt att samla in bevis om genomförbarheten av sociala innovationer. Att testa idéer på lokal nivå bör vara möjligt och uppmuntras, och genomförbara idéer bör följas upp i större skala – när så är lämpligt – eller överföras till andra sammanhang i andra regioner eller medlemsstater med ekonomiskt stöd från ESF+ eller i kombination med andra källor. (35) I ESF+ fastställs bestämmelser som syftar till fri rörlighet för arbetstagare på icke-diskriminerande villkor genom att nära samarbete säkerställs mellan medlemsstaternas offentliga arbetsförmedlingar, kommissionen och arbetsmarknadens parter. Det europeiska nätverket för arbetsförmedlingar bör främja bättre fungerande arbetsmarknader genom att underlätta arbetstagares gränsöverskridande rörlighet, särskilt genom gränsöverskridande partnerskap, och en större öppenhet när det gäller information om arbetsmarknaden. Tillämpningsområdet för ESF+ bör omfatta utveckling av och stöd till riktade rörlighetsprogram för att tillsätta lediga platser, om det har konstaterats att det finns brister på arbetsmarknaden. (36) De svårigheter att få tillgång till finansiering som finns för mikroföretag, sociala företag och social ekonomi är ett av de största hindren för nyföretagande, särskilt bland dem som befinner sig längst bort från arbetsmarknaden. Inom ramen för EaSI-delen bör denna förordning fastställa bestämmelser som syftar till att skapa ett marknadsekosystem för att öka utbudet av och tillgången till finansiering för sociala företag och tillgodose efterfrågan från dem som behöver det mest, särskilt arbetslösa, kvinnor och utsatta människor som vill starta eller vidareutveckla ett mikroföretag. Det målet kommer också att hanteras med hjälp av finansieringsinstrument och budgetgarantier inom politikområdet sociala investeringar och kompetens i InvestEU-fonden. Företag inom den sociala ekonomin, när de är definierade i nationell rätt, bör ses som sociala företag i samband med EaSI-delen, oberoende av sin rättsliga status, i den mån som de företagen omfattas av definitionen av socialt företag i denna förordning. (37) Marknadsaktörerna i fråga om sociala investeringar, inbegripet filantropiska aktörer, skulle kunna spela en viktig roll när det gäller att uppnå flera ESF+-mål, eftersom de erbjuder finansiering samt innovativa och kompletterande strategier för att bekämpa social utestängning och fattigdom, minska arbetslösheten och bidra till målen för hållbar utveckling. Filantropiska aktörer, såsom stiftelser och givare, bör därför involveras i ESF+-åtgärder, på lämpligt sätt och förutsatt att de inte har en politisk eller social agenda som strider mot unionens ideal, särskilt i de åtgärder som syftar till att utveckla den sociala investeringsmarknadens ekosystem. (38) Vägledning inom ramen för EaSI-delen behövs vad gäller utvecklingen av sociala infrastrukturer och därtill hörande tjänster, särskilt vad gäller subventionerat boende, barnomsorg och utbildning, hälso- och sjukvård och långtidsvård, inbegripet faciliteter som ska underlätta övergångar från institutionell vård till tjänster för samhälls- och familjebaserad vård, med beaktande av kraven på tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning. (39) För att ge uttryck för vikten av att bekämpa klimatförändringar i överensstämmelse med unionens åtaganden att genomföra Parisavtalet, antaget inom ramen för FN:s ramkonvention om klimatförändringar ( 27 ) , och uppfylla målen för hållbar utveckling, kommer denna förordning att bidra till integreringen av klimatåtgärder och uppnåendet av det övergripande målet att 30 % av utgifterna i unionsbudgeten ska stödja klimatmål. Relevanta åtgärder kommer att identifieras under utarbetandet och genomförandet och omprövas i samband med halvtidsutvärderingen. (40) Enligt rådets beslut 2013/755/EU ( 28 ) är personer och enheter i utomeuropeiska länder och territorier berättigade till finansiering om inte annat följer av reglerna och målen för EaSI-delen och ordningar som gäller för den medlemsstat till vilken de relevanta utomeuropeiska länderna och territorierna är knutna. (41) Tredjeländer som är medlemmar i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet får delta i unionens program inom ramen för det samarbete som inrättats genom avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet ( 29 ) , av vilket följer att programmen ska genomföras på grundval av ett beslut inom ramen för det avtalet. Tredjeländer får också delta på grundval av andra rättsliga instrument. En särskild bestämmelse bör införas i denna förordning enligt vilken tredjeländer ska bevilja de rättigheter och den tillgång som krävs för att den behöriga utanordnaren, Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) och revisionsrätten ska kunna utöva sina respektive befogenheter på ett heltäckande sätt. (42) Det är lämpligt att fastställa indikatorerna för rapporteringen inom EaSI-delen. Dessa indikatorer bör vara outputbaserade, objektiva, enkla att hämta och proportionella till EaSI-delens andel av hela ESF+. De bör omfatta de operativa målen och finansieringsverksamheten inom EaSI-delen utan att det krävs att motsvarande mål fastställs. (43) I enlighet med budgetförordningen, Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 ( 30 ) samt rådets förordningar (EG, Euratom) nr 2988/95 ( 31 ) , (Euratom, EG) nr 2185/96 ( 32 ) och (EU) 2017/1939 ( 33 ) ska unionens ekonomiska intressen skyddas genom proportionella åtgärder, inbegripet åtgärder avseende förebyggande, upptäckt, korrigering och utredning av oriktigheter, inklusive bedrägerier, avseende krav på återbetalning av medel som förlorats, betalats ut på felaktiga grunder eller använts felaktigt. I enlighet med förordningarna (Euratom, EG) nr 2185/96 och (EU, Euratom) nr 883/2013 har Olaf befogenhet att göra administrativa utredningar, inklusive kontroller och inspektioner på platsen, i syfte att fastställa om det har förekommit bedrägerier, korruption eller annan olaglig verksamhet som riktar sig mot unionens ekonomiska intressen. I enlighet med förordning (EU) 2017/1939 har Europeiska åklagarmyndigheten (Eppo) befogenhet att utreda och lagföra brott som skadar unionens ekonomiska intressen, i enlighet med vad som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2017/1371 ( 34 ) . I enlighet med budgetförordningen ska varje person eller enhet som mottar medel från unionen samarbeta till fullo för att skydda unionens ekonomiska intressen, bevilja kommissionen, Olaf, revisionsrätten och – när det gäller de medlemsstater som deltar i fördjupat samarbete enligt förordning (EU) 2017/1939 – Eppo de rättigheter och den tillgång som krävs och säkerställa att tredje parter som är involverade i förvaltningen av medel från unionen beviljar likvärdiga rättigheter. (44) Övergripande finansiella regler som antas av Europaparlamentet och rådet på grundval av artikel 322 i EUF-fördraget är tillämpliga på denna förordning. Dessa regler fastställs i budgetförordningen och anger särskilt bestämmelser om budgetens uppställning och genomförande genom bidrag, priser, upphandling och indirekt genomförande samt föreskriver kontroller av ansvaret hos aktörer i budgetförvaltningen. Regler som antas på grundval av artikel 322 i EUF-fördraget innefattar även en generell villkorlighetsordning för skydd av unionens budget. (45) Eftersom målen för denna förordning, nämligen att förbättra effektiviteten på arbetsmarknaden och främja lika tillträde till sysselsättning av hög kvalitet, förbättra lika tillgång till och kvalitet på utbildning, främja social inkludering och bidra till fattigdomsutrotning liksom till de mål som eftersträvas inom ramen för EaSI-delen, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, utan snarare, på grund av åtgärdens omfattning eller verkningar, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. (46) I syfte att ändra vissa icke väsentliga delar av denna förordning, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på att ändra och komplettera bilagorna om indikatorer. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning ( 35 ) . För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller Europaparlamentet och rådet alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter. (47) För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning, bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. De genomförandebefogenheter som avser mallen för den strukturerade undersökningen av slutmottagarna bör med tanke på mallens karaktär utövas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 4 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 ( 36 ) . (48) För att möjliggöra en snabb reaktion på sådana exceptionella eller ovanliga omständigheter som avses i stabilitets- och tillväxtpakten, som kan uppstå under programperioden, bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter för att anta tillfälliga åtgärder i syfte att underlätta användningen av stöd från ESF+ för att hantera sådana omständigheter, under en tidsperiod på högst 18 månader. Kommissionen bör anta de åtgärder som är mest lämpliga mot bakgrund av de exceptionella eller ovanliga omständigheter som en medlemsstat står inför samtidigt som ESF+-fondens mål bibehålls, men detta bör inte inbegripa ändringar av kraven på tematisk koncentration. Dessutom bör de genomförandebefogenheter som avser de tillfälliga åtgärderna för användning av stöd från ESF+ för att hantera exceptionella eller ovanliga omständigheter tilldelas kommissionen utan kommittéförfaranden, eftersom tillämpningsområdet för dessa åtgärder fastställs av stabilitets- och tillväxtpakten och är begränsat till de åtgärder som anges i denna förordning. Kommissionen bör också övervaka genomförandet och göra en bedömning av de tillfälliga åtgärdernas lämplighet. Om kommissionen anser det nödvändigt att ändra denna förordning på grund av exceptionella eller ovanliga omständigheter bör ändringen inte omfatta de krav på tematisk koncentration som gäller ungdomssysselsättning eller stöd till de personer som har det sämst ställt, på grund av att unga personer och de personer som har det sämst ställt ofta drabbas hårdast av sådana krissituationer. Därför är det nödvändigt att säkerställa att dessa målgrupper även fortsättningsvis får tillräckligt stort stöd. (49) Vid förvaltningen av ESF+ bör kommissionen biträdas av en kommitté som avses i artikel 163 i EUF-fördraget (nedan kallad ESF+-kommittén ). För att ESF+-kommittén ska kunna förfoga över all nödvändig information och inhämta ett brett spektrum av synpunkter från berörda parter bör den kunna bjuda in företrädare utan rösträtt, förutsatt att mötets dagordning kräver deras deltagande, inbegripet företrädare för Europeiska investeringsbanken och Europeiska investeringsfonden och relevanta civilsamhällesorganisationer. (50) För att säkerställa att särdragen hos varje ESF+-del även fortsättningsvis beaktas bör ESF+-kommittén inrätta arbetsgrupper för varje ESF+-del. Sammansättning och uppgifter för dessa arbetsgrupper ska fastställas av ESF+-kommittén. Arbetsgrupperna bör ha möjlighet att bjuda in företrädare för civilsamhället och andra berörda parter till sina möten. Arbetsgruppernas uppgifter kan inbegripa att säkerställa samordning och samarbete mellan medlemsstaternas myndigheter och kommissionen när det gäller genomförandet av ESF+, inbegripet samråd om EaSI-delens arbetsprogram, övervakning av genomförandet av varje ESF+-del, utbyte av erfarenheter och god praxis inom och mellan ESF+-delarna och främjande av potentiella synergier med andra unionsprogram. (51) För att säkerställa större insyn i genomförandet av denna förordning bör kommissionen upprätta nödvändiga förbindelser med de relevanta politiska kommittéer som är verksamma på det sociala området och sysselsättningsområdet, såsom sysselsättningskommittén och kommittén för socialt skydd eller rådgivande kommittén för arbetsmiljöfrågor. (52) I enlighet med artikel 193.2 i budgetförordningen får bidrag tilldelas för redan inledda åtgärder, om sökanden kan visa att det var nödvändigt att inleda åtgärden innan bidragsöverenskommelsen undertecknades. Sådana kostnader som uppkom före den dag då bidragsansökan lämnades in är emellertid inte stödberättigande, utom i vederbörligen motiverade undantagsfall. För att undvika sådana avbrott i unionsstödet som skulle kunna inverka negativt på unionens intressen bör det vara möjligt att i finansieringsbeslutet föreskriva att verksamheter och kostnader, under en begränsad period i början av den fleråriga budgetramen 2021–2027 och bara i vederbörligen motiverade fall, ska berättiga till stöd från och med början av budgetåret 2021, även om de genomfördes och uppkom innan bidragsansökan lämnades in. (53) Förordning (EU) nr 1296/2013 bör därför upphävas. (54) För att säkerställa kontinuitet i tillhandahållandet av stöd inom det relevanta politikområdet och göra det möjligt att påbörja genomförandet från och med början av den fleråriga budgetramen 2021–2027, bör denna förordning skyndsamt träda i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning och bör tillämpas, med retroaktiv verkan vad gäller EaSI-delen, från och med den 1 januari 2021. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. INNEHÅLLSFÖRTECKNING Del I Allmänna bestämmelser Artikel 1 Innehåll Artikel 2 Definitioner Artikel 3 Allmänna mål för ESF+ och metoder för genomförande Artikel 4 Specifika mål för ESF+ Artikel 5 Budget Artikel 6 Jämställdhet, lika möjligheter och icke-diskriminering Del II Genomförande inom ramen för delad förvaltning Kapitel I Gemensamma bestämmelser om programplanering Artikel 7 Konsekvens och tematisk koncentration Artikel 8 Respekt för stadgan Artikel 9 Partnerskap Artikel 10 Stöd till de personer som har det sämst ställt Artikel 11 Stöd till ungdomssysselsättningen Artikel 12 Stöd till relevanta landsspecifika rekommendationer Kapitel II Allmänt stöd från ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning Artikel 13 Tillämpningsområde Artikel 14 Socialt innovativa åtgärder Artikel 15 Transnationellt samarbete Artikel 16 Stödberättigande Artikel 17 Indikatorer och rapportering Kapitel III ESF+-stöd för att motverka materiell fattigdom Artikel 18 Tillämpningsområde Artikel 19 Principer Artikel 20 Prioriteringens innehåll Artikel 21 Stödberättigande insatser Artikel 22 Stödberättigande utgifter Artikel 23 Indikatorer och rapportering Artikel 24 Revision Del III Genomförande inom ramen för direkt och indirekt förvaltning Kapitel I Operativa mål Artikel 25 Operativa mål Kapitel II Stödberättigande Artikel 26 Stödberättigande åtgärder Artikel 27 Stödberättigade enheter Artikel 28 Övergripande principer Artikel 29 Deltagande av tredjeländer Kapitel III Allmänna bestämmelser Artikel 30 Former av unionsfinansiering och metoder för genomförande Artikel 31 Arbetsprogram Artikel 32 Övervakning och rapportering Artikel 33 Skydd av unionens ekonomiska intressen Artikel 34 Utvärdering Artikel 35 Revisioner Artikel 36 Information, kommunikation och publicitet Del IV Slutbestämmelser Artikel 37 Utövande av delegeringen Artikel 38 Kommittéförfarande för ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning Artikel 39 Kommitté inrättad enligt artikel 163 i EUF-fördraget Artikel 40 Övergångsbestämmelser för ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning Artikel 41 Övergångsbestämmelser för EaSI-delen Artikel 42 Ikraftträdande BILAGA I Gemensamma indikatorer för allmänt stöd från ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning BILAGA II Gemensamma indikatorer för ESF+-åtgärder inriktade på social inkludering av de personer som har det sämst ställt inom ramen för det specifika mål som anges i artikel 4.1 l, i enlighet med artikel 7.5 första stycket BILAGA III Gemensamma indikatorer för ESF+-stöd för att motverka materiell fattigdom BILAGA IV Indikatorer för EaSI-delen DEL I ALLMÄNNA BESTÄMMELSER Artikel 1 Innehåll Genom denna förordning inrättas Europeiska socialfonden+ (ESF+), som omfattar två delar: delen inom ramen för delad förvaltning (nedan kallad ESF + -delen inom ramen för delad förvaltning ) och delen för sysselsättning och social innovation (nedan kallad EaSI-delen ). I denna förordning fastställs målen för ESF+, dess budget för perioden 2021–2027, metoderna för genomförande, formerna för unionsfinansiering och reglerna för tillhandahållande av sådan finansiering. Artikel 2 Definitioner 1. I denna förordning gäller följande definitioner: 1. livslångt lärande : lärande i alla former, nämligen formellt lärande, icke-formellt och informellt lärande som äger rum under hela livet och leder till bättre eller uppdaterade kunskaper, färdigheter, kompetenser och attityder eller samhällsdeltagande ur ett personligt, medborgerligt, kulturellt, samhälleligt eller arbetsrelaterat perspektiv, inklusive tillhandahållande av rådgivning och vägledning, inbegripet förskoleverksamhet och barnomsorg, allmän utbildning, yrkesutbildning, högre utbildning, vuxenutbildning, ungdomsarbete och andra lärandemiljöer utanför den formella utbildningen, och det främjar vanligtvis sektorsövergripande samarbete och flexibla utbildningsvägar. 2. tredjelandsmedborgare : en person som inte är unionsmedborgare, inbegripet statslösa personer och personer med obestämd nationalitet. 3. grundläggande materiellt bistånd : varor som uppfyller en persons grundläggande behov för ett värdigt liv, såsom kläder, hygienartiklar, inbegripet hygienprodukter för kvinnor, och skolmaterial. 4. missgynnad grupp : en grupp av människor i utsatta situationer, inbegripet människor som lever i eller riskerar att drabbas av fattigdom, social utestängning eller olika former av diskriminering. 5. nyckelkompetenser : de kunskaper, färdigheter och kompetenser som alla individer behöver, i alla skeden av livet, för självförverkligande och personlig utveckling, anställning, social inkludering och aktivt medborgarskap, nämligen läs- och skrivkunnighet, flerspråkighet, matematik, vetenskap, teknik, humaniora och ingenjörsvetenskap, digitala färdigheter, färdighet i medier, personlig kompetens, social kompetens och kompetensen att lära sig att lära, färdighet i medborgarskap, entreprenörskap, kulturell och interkulturell medvetenhet, kulturella uttrycksformer samt kritiskt tänkande. 6. de personer som har det sämst ställt : fysiska personer, antingen enskilda, familjer, hushåll eller grupper bestående av sådana personer, inbegripet barn i utsatta situationer och hemlösa personer, vars behov av bistånd har fastställts på grundval av objektiva kriterier vilka angetts av nationella behöriga myndigheter i samråd med relevanta aktörer med undvikande av intressekonflikter, och vilka kan innehålla sådana element som gör det möjligt att rikta in sig på de personer som har det sämst ställt i vissa geografiska områden. 7. slutmottagare : de personer som har det sämst ställt och som erhåller stöd enligt artikel 4.1 m. 8. social innovation : en verksamhet som är social både till sitt ändamål och sina medel, särskilt sådan verksamhet som avser utveckling och genomförande av nya idéer (när det gäller produkter, tjänster, metoder och modeller), och som samtidigt tillgodoser sociala behov och skapar nya sociala relationer eller samarbeten mellan offentliga organisationer, civilsamhällesorganisationer eller privata organisationer, varigenom samhället gynnas och dess förmåga att agera förstärks. 9. kompletterande åtgärd : en verksamhet som tillhandahålls utöver utdelning av livsmedel och/eller grundläggande materiellt bistånd i syfte att komma till rätta med social utestängning och bidra till fattigdomsutrotning, t.ex. hänvisning till eller tillhandahållande av sociala tjänster samt hälso- och sjukvårdstjänster, inbegripet psykologiskt stöd, eller relevant information om offentliga tjänster eller råd om hur en hushållsekonomi sköts. 10. sociala experiment : en politisk åtgärd som syftar till att ge innovativa svar på sociala behov och som genomförs i liten skala och under omständigheter som gör det möjligt att mäta dess inverkan innan de genomförs i andra sammanhang, inbegripet sådana som är geografi- eller sektorsrelaterade, eller genomförs i större skala, om resultaten är positiva. 11. gränsöverskridande partnerskap : en struktur för samarbete mellan offentliga arbetsförmedlingar, arbetsmarknadens parter eller civilsamhället i minst två medlemsstater. 12. mikroföretag : ett företag med färre än tio anställda och en årsomsättning eller balansomslutning som understiger 2 000 000 EUR. 13. socialt företag : ett företag, oavsett rättslig form, inbegripet företag inom den sociala ekonomin, eller en fysisk person som a) i enlighet med sin bolagsordning, sina stadgar eller andra juridiska handlingar som kan leda till ansvarsskyldighet enligt reglerna i den medlemsstat där ett socialt företag är beläget, har som sitt primära sociala mål att uppnå mätbara, positiva sociala effekter, vilket kan omfatta miljörelaterad påverkan, snarare än att generera vinst i andra syften, och som tillhandahåller tjänster eller varor som genererar social avkastning, eller använder produktionsmetoder för varor eller tjänster som inbegriper sociala mål, b) använder sina vinster för att i första hand uppnå sitt primära sociala mål och har på förhand fastställda förfaranden och regler som säkerställer att vinstutdelning inte äventyrar det primära sociala målet, c) drivs på ett affärsmässigt, deltagande, ansvarigt och transparent sätt, särskilt genom att involvera anställda, kunder och berörda parter som påverkas av dess affärsverksamhet. 14. referensvärde : ett värde som används för att fastställa mål för gemensamma och programspecifika resultatindikatorer som bygger på befintliga eller tidigare liknande insatser. 15. kostnad för inköp av livsmedel och/eller grundläggande materiellt bistånd : de faktiska kostnader som är kopplade till bidragsmottagarens inköp av livsmedel och/eller grundläggande materiellt bistånd och som inte är begränsade till priset för livsmedlen och/eller det grundläggande materiella biståndet. 16. mikrofinansiering : garantier, mikrokrediter, eget kapital och kapital likställt med eget kapital, tillsammans med åtföljande företagsutvecklingstjänster, såsom sådana som tillhandahålls i form av individuell rådgivning, utbildning och mentorskap, som ges till personer och mikroföretag som har svårt att få tillgång till krediter för yrkesmässig och inkomstbringande verksamhet. 17. blandfinansieringsinsats : en åtgärd som stöds genom unionens budget, inbegripet inom ramen för ett blandfinansieringsinstrument eller en blandfinansieringsplattform enligt definitionen i artikel 2.6 i budgetförordningen, i vilka icke-återbetalningspliktiga former av stöd eller finansieringsinstrument från unionens budget sammanförs med återbetalningspliktiga former av stöd från institutioner för utvecklingsfinansiering eller andra offentliga finansinstitut, kommersiella finansinstitut och investerare. 18. rättslig enhet : en fysisk eller en juridisk person som inrättats och erkänts som sådan enligt unionsrätten, nationell rätt eller internationell rätt, som har rättskapacitet och förmåga att handla för egen räkning och utöva rättigheter och ha skyldigheter, eller en enhet som inte har någon rättskapacitet i den mening som avses i artikel 197.2 c i budgetförordningen. 19. gemensam omedelbar resultatindikator : en gemensam resultatindikator som mäter effekterna inom fyra veckor från och med den dag då deltagaren har lämnat insatsen. 20. gemensam långsiktig resultatindikator : en gemensam resultatindikator som mäter effekterna sex månader efter det att deltagaren har lämnat insatsen. 2. De definitioner som anges i artikel 2 i förordning (EU) 2021/1060 är också tillämpliga på ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning. Artikel 3 Allmänna mål för ESF+ och metoder för genomförande 1. ESF + syftar till att stödja medlemsstaterna och regionerna i arbetet med att uppnå hög sysselsättning, rättvist socialt skydd och kvalificerad och motståndskraftig arbetskraft som är förberedd för framtidens arbetsliv, liksom inkluderande och sammanhållna samhällen som har som mål att utrota fattigdom och förverkliga principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. 2. ESF + ska stödja, komplettera och ge mervärde till medlemsstaternas politik för att säkerställa lika möjligheter, lika tillgång till arbetsmarknaden, rättvisa och goda arbetsvillkor, socialt skydd och social inkludering, särskilt med fokus på högkvalitativ och inkluderande utbildning, livslångt lärande och investeringar i barn och unga samt tillgång till grundläggande tjänster. 3. ESF+ ska genomföras a) inom ramen för delad förvaltning för den del av biståndet som motsvarar de specifika mål som anges i artikel 4.1 (ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning), och b) inom ramen för direkt och indirekt förvaltning för den del av biståndet som motsvarar de mål som anges i artiklarna 4.1 och 25 (EaSI-delen). Artikel 4 Specifika mål för ESF+ 1. ESF+ ska stödja följande specifika mål inom politikområdena sysselsättning och arbetskraftens rörlighet, utbildning, social inkludering, inbegripet stöd till fattigdomsutrotning, och därmed också bidra till det politiska målet ”ett mer socialt och inkluderande Europa genom genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter” som avses i artikel 5 d i förordning (EU) 2021/1060: a) Förbättra tillgången till sysselsättning och aktiveringsåtgärder för alla arbetssökande, särskilt unga, och då särskilt via genomförandet av ungdomsgarantin, för långtidsarbetslösa och missgynnade grupper på arbetsmarknaden och personer utanför arbetskraften, liksom via främjande av egenföretagande och den sociala ekonomin. b) Modernisera arbetsmarknadens institutioner och tjänster för att bedöma och förutse kompetensbehov och säkerställa snabbt och skräddarsytt bistånd och stöd till matchning, övergångar och rörlighet på arbetsmarknaden. c) Främja ett könsbalanserat arbetsmarknadsdeltagande, lika arbetsvillkor och en bättre balans mellan arbete och privatliv, bland annat genom tillgång till prismässigt överkomlig barnomsorg och vård av personer i beroendeställning. d) Främja arbetstagares, företags och företagares anpassning till förändringar, ett aktivt och hälsosamt åldrande och en hälsosam och väl lämpad arbetsmiljö där hälsorisker åtgärdas. e) Förbättra utbildningssystemens kvalitet och graden av inkludering, ändamålsenlighet och relevans för arbetsmarknaden, inbegripet genom validering av icke-formellt och informellt lärande, för att underlätta för människor att tillägna sig nyckelkompetenser, inbegripet entreprenörsfärdigheter och digitala färdigheter, och genom att främja införandet av varvad utbildning och lärlingsutbildning. f) Främja lika tillgång till och slutförande av utbildning av god kvalitet för alla, särskilt för missgynnade grupper, hela vägen från förskola och barnomsorg, allmän utbildning och yrkesutbildning till högskoleutbildning samt vuxenutbildning, inbegripet underlätta rörlighet för alla i utbildningssyfte och tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning. g) Främja livslångt lärande, särskilt flexibla möjligheter till kompetenshöjning och omskolning för alla när det gäller entreprenörsfärdigheter och digitala färdigheter, bättre förutse förändringar och nya kompetenskrav utifrån arbetsmarknadens behov, underlätta karriärövergångar och främja yrkesmässig rörlighet. h) Uppmuntra aktiv inkludering i syfte att främja lika möjligheter, icke-diskriminering och aktivt deltagande samt förbättra anställbarheten, särskilt för missgynnade grupper. i) Främja socioekonomisk integrering av tredjelandsmedborgare, inbegripet migranter. j) Främja socioekonomisk integrering av marginaliserade grupper, exempelvis romer. k) Förbättra lika och snabb tillgång till högkvalitativa, hållbara och prismässigt överkomliga tjänster, inbegripet tjänster som främjar tillgång till bostäder och personcentrerad vård inbegripet hälso- och sjukvård, modernisera systemen för socialt skydd, bland annat genom att främja tillgången till socialt skydd, med särskilt fokus på barn och missgynnade grupper, förbättra tillgängligheten, inbegripet för personer med funktionsnedsättning, ändamålsenligheten och motståndskraften när det gäller hälso- och sjukvårdssystemen samt långvarig vård och omsorg. l) Främja social integrering av människor som riskerar att drabbas av fattigdom eller social utestängning, inbegripet de personer som har det sämst ställt och barn. m) Motverka materiell fattigdom genom livsmedelsbistånd och/eller grundläggande materiellt bistånd till de personer som har det sämst ställt, inbegripet barn, och bidra med kompletterande åtgärder till stöd för deras sociala inkludering. 2. ESF+ ska, med hjälp av de åtgärder som genomförs genom ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning för att uppnå de specifika mål som avses i punkt 1 i denna artikel, sikta på att bidra till de andra politiska mål som anges i artikel 5 i förordning (EU) 2021/1060, särskilt när det gäller de mål som avser a) ett smartare Europa genom utveckling av färdigheter för smart specialisering, kompetensutveckling för viktig möjliggörande teknik, industriell omvandling, sektoriellt samarbete om färdigheter och företagande, forskarutbildning, nätverksarbete och partnerskap mellan institutioner för högre utbildning, yrkesutbildningsinstitutioner, forsknings- och teknikcentrum samt företag och kluster, och stöd för mikroföretag, små och medelstora företag och den sociala ekonomin, b) ett grönare, koldioxidsnålt Europa genom förbättring av utbildningssystemen på det sätt som behövs för att kompetens och kvalifikationer ska motsvara behoven, kompetenshöjning för alla, inklusive arbetskraften och skapande av nya arbetstillfällen i sektorer som rör miljö, klimat, energi, den cirkulära ekonomin och bioekonomin. 3. Om det är absolut nödvändigt som tillfällig åtgärd för att hantera sådana exceptionella eller ovanliga omständigheter som avses i artikel 20 i förordning (EU) 2021/1060 och perioden begränsas till 18 månader får ESF+ stödja a) finansiering av system för korttidsarbete utan krav på att de ska kombineras med aktiva åtgärder, b) tillgång till hälso- och sjukvård, även för människor som inte är omedelbart socioekonomiskt utsatta. 4. Om kommissionen, på begäran av de berörda medlemsstaterna, konstaterar att de krav som fastställs i punkt 3 är uppfyllda, ska den anta ett genomförandebeslut med angivande av den period under vilken det tillfälliga ytterligare stödet från ESF + är tillåtet. 5. Kommissionen ska övervaka genomförandet av punkt 3 i denna artikel och bedöma huruvida det tillfälliga ytterligare stödet från ESF + är tillräckligt för att underlätta användningen av stöd från ESF+ för att hantera de exceptionella eller ovanliga omständigheterna. Kommissionen ska, på grundval av sin bedömning, där så är lämpligt föreslå ändringar av denna förordning, inbegripet avseende de krav på tematisk koncentration som anges i artikel 7, utom avseende kravet på tematisk koncentration som anges i artikel 7.5 och 7.6. Artikel 5 Budget 1. Finansieringsramen för genomförandet av ESF+ för perioden 2021–2027 ska vara 87 995 063 417 EUR i 2018 års priser. 2. Den del av finansieringsramen för genomförandet av ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning som ska bidra till målet Investering för sysselsättning och tillväxt i medlemsstater och regioner som avses i artikel 5.2 a i förordning (EU) 2021/1060 ska uppgå till 87 319 331 844 EUR i 2018 års priser, varav 175 000 000 EUR ska avsättas för det transnationella samarbete för att påskynda överföringen och underlätta vidareutvecklingen av innovativa lösningar som avses i artikel 25 i) i den här förordningen och 472 980 447 EUR i 2018 års priser, som tilläggsfinansiering för de yttersta randområden som fastställs i artikel 349 i EUF-fördraget och för de Nuts 2-regioner som uppfyller de kriterier som anges i artikel 2 i protokoll nr 6 om särskilda bestämmelser för mål 6 inom ramen för strukturfonderna i Finland, Norge och Sverige bifogat till 1994 års anslutningsakt (protokoll nr 6). 3. Finansieringsramen för genomförandet av EaSI-delen för perioden 2021–2027 ska vara 675 731 573 EUR i 2018 års priser. 4. Det belopp som anges i punkt 3 får också användas för tekniskt och administrativt bistånd för genomförandet av EaSI-delen, såsom förberedelser, övervakning, kontroll, revision och utvärdering, inbegripet gemensamma it-system. Artikel 6 Jämställdhet, lika möjligheter och icke-diskriminering Medlemsstater och kommissionen ska stödja särskilda riktade åtgärder för att främja de övergripande principer som avses i artikel 9.2 och 9.3 i förordning (EU) 2021/1060 och i artikel 28 i den här förordningen som omfattas av något av målen för ESF+. Dessa åtgärder kan inbegripa åtgärder för att säkerställa tillgängligheten för personer med funktionsnedsättning, inbegripet vad gäller informations-och kommunikationsteknik, och främja övergången från särskilt boende eller institutionsvård till familje- och samhällsbaserad vård. Genom ESF+ ska medlemsstaterna och kommissionen sträva efter att öka kvinnors deltagande på arbetsmarknaden och möjligheten att förena arbete och privatliv, och på så sätt motverka kvinnors ökande andel av antalet fattiga och könsdiskrimineringen på arbetsmarknaden och inom utbildning. DEL II GENOMFÖRANDE INOM RAMEN FÖR DELAD FÖRVALTNING KAPITEL I Gemensamma bestämmelser om programplanering Artikel 7 Konsekvens och tematisk koncentration 1. Medlemsstaterna ska programplanera sina medel inom ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning genom att prioritera åtgärder som tar itu med de utmaningar som fastställs i den europeiska planeringsterminen, inbegripet i deras nationella reformprogram samt i de relevanta landsspecifika rekommendationer som antagits i enlighet med artiklarna 121.2 och 148.4 i EUF-fördraget, samt ta hänsyn till de principer och rättigheter som fastställs i den europeiska pelaren för sociala rättigheter och de nationella och regionala strategier som är relevanta med tanke på målen för ESF+, och därigenom bidra till de mål som anges i artikel 174 i EUF-fördraget. Medlemsstaterna, och i tillämpliga fall kommissionen, ska främja synergieffekter och säkerställa samordning, komplementaritet och samstämmighet mellan ESF+ och unionens övriga fonder, program och instrument, både vid planeringen och under genomförandet. Medlemsstaterna, och i tillämpliga fall kommissionen, ska optimera användningen av samordningssystem för att undvika dubbelarbete och säkerställa ett nära samarbete mellan enheter som ansvarar för genomförandet, så att stödinsatserna blir samstämmiga och enhetliga. 2. Medlemsstaterna ska avsätta en lämplig andel av sina medel i ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning till hanteringen av de utmaningar som fastställs i de relevanta landsspecifika rekommendationer som antagits i enlighet med artiklarna 121.2 och 148.4 i EUF-fördraget och i den europeiska planeringsterminen och som ligger inom tillämpningsområdet för de specifika mål för ESF+ som anges i artikel 4.1 i denna förordning. 3. Medlemsstaterna ska avsätta en lämplig mängd av sina medel i ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning för genomförandet av barngarantin genom riktade åtgärder och strukturreformer för att bekämpa barnfattigdom inom ramen för de specifika mål som anges i artikel 4.1 f och h–l. Medlemsstater vars genomsnittliga andel barn under 18 år som riskerade att drabbas av fattigdom eller social utestängning under perioden 2017–2019 var högre än unionsgenomsnittet, enligt uppgifter från Eurostat, ska avsätta minst 5 % av sina medel i ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning till stöd för riktade åtgärder och strukturreformer för att bekämpa barnfattigdom i enlighet med första stycket. 4. Medlemsstaterna ska avsätta minst 25 % av sina medel i ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning till de specifika mål för politikområdet social inkludering som anges i artikel 4.1 h–l, inbegripet främjande av den socioekonomiska integreringen av tredjelandsmedborgare. 5. Medlemsstaterna ska avsätta minst 3 % av sina medel i ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning till stöd för de personer som har det sämst ställt inom ramen för det specifika mål som anges i artikel 4.1 m eller, i vederbörligen motiverade fall, antingen det specifika mål som anges i artikel 4.1 l eller båda de specifika målen. Medlen ska inte beaktas vid kontroll av överensstämmelsen med de lägsta tillåtna avsättningar som fastställs i punkterna 3 och 4. 6. Medlemsstaterna ska avsätta en lämplig andel av sina medel i ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning till riktade åtgärder och strukturreformer för att stödja ungdomssysselsättningen, yrkesutbildning – särskilt lärlingsutbildning – och övergången från skola till arbetsliv samt möjligheter att återintegreras i utbildning och få en andra chans till utbildning, särskilt i samband med genomförandet av system inom ramen för ungdomsgarantin. Medlemsstater vars genomsnittliga andel unga i åldern 15–29 som varken arbetade eller studerade under perioden 2017–2019 var högre än unionsgenomsnittet, enligt uppgifter från Eurostat, ska avsätta minst 12,5 % av sina medel inom ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning för åren 2021–2027 till stöd för de strukturreformer och riktade åtgärder som anges i första stycket. De yttersta randområden som uppfyller de villkor som fastställs i andra stycket ska avsätta minst 12,5 % av sina medel inom ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning i sina program till de riktade åtgärder och strukturreformer som fastställs i första stycket. Denna avsättning ska beaktas för att kontrollera överensstämmelsen med den lägsta procentandel på nationell nivå som fastställs i andra stycket i tillämpliga fall. Vid genomförandet av riktade åtgärder och strukturreformer enligt denna punkt ska medlemsstaterna prioritera unga som står utanför arbetskraften eller är långtidsarbetslösa och införa riktade uppsökande åtgärder. 7. Punkterna 2–6 i denna artikel ska inte tillämpas på de särskilda tilläggsanslagen till de yttersta randområdena och de Nuts 2-regioner som uppfyller kriterierna i artikel 2 i protokoll nr 6. 8. Punkterna 1–6 ska inte tillämpas på tekniskt stöd. Artikel 8 Respekt för stadgan 1. Samtliga insatser ska väljas ut och genomföras med respekt för Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan ) och i enlighet med de relevanta bestämmelserna i förordning (EU) 2021/1060. 2. I enlighet med artikel 69.7 i förordning (EU) 2021/1060 ska medlemsstaterna säkerställa att klagomål granskas effektivt. Detta ska inte påverka den allmänna möjligheten för medborgare och berörda parter att rikta klagomål till kommissionen, inbegripet vad gäller överträdelser av stadgan. 3. Om kommissionen konstaterar att det har skett en överträdelse av stadgan ska kommissionen bland annat ta hänsyn till hur allvarlig överträdelsen är när den avgör vilka korrigerande åtgärder som ska vidtas i enlighet med de relevanta bestämmelserna i förordning (EU) 2021/1060. Artikel 9 Partnerskap 1. Varje medlemsstat ska säkerställa ett meningsfullt deltagande från arbetsmarknadens parter och civilsamhällesorganisationer när det gäller genomförandet av åtgärder för sysselsättning, utbildning och social inkludering som stöds av ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning. 2. Medlemsstaterna ska avsätta en lämplig andel av sina medel inom ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning i varje program till kapacitetsuppbyggnad hos arbetsmarknadens parter och civilsamhällesorganisationer, inbegripet i form av utbildning, nätverksåtgärder och stärkande av den sociala dialogen, och till verksamhet som genomförs gemensamt av arbetsmarknadens parter. I fall då kapacitetsuppbyggnad hos arbetsmarknadsparter och civilsamhällesorganisationer fastställs i en relevant landsspecifik rekommendation som antas i enlighet med artiklarna 121.2 och 148.4 i EUF-fördraget ska den berörda medlemsstaten avsätta ett lämpligt belopp på minst 0,25 % av sina medel inom ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning för detta ändamål. Artikel 10 Stöd till de personer som har det sämst ställt De medel som avses i artikel 7.5 inom ramen för de specifika målen som anges i artikel 4.1 l och m ska programplaneras inom ramen för en särskild prioritering eller ett särskilt program. Medfinansieringsgraden för prioriteringen eller programmet ska vara 90 %. Artikel 11 Stöd till ungdomssysselsättningen Stöd i enlighet med artikel 7.6 andra och tredje styckena ska programplaneras inom ramen för en särskild prioritering eller ett särskilt program och ska åtminstone inbegripa stöd som bidrar till det specifika mål som anges i artikel 4.1 a och får inbegripa stöd till de specifika mål som anges i artikel 4.1 f och l. Artikel 12 Stöd till relevanta landsspecifika rekommendationer De åtgärder som vidtas för att hantera de utmaningar som fastställts i de relevanta landsspecifika rekommendationerna och i den europeiska planeringsterminen enligt artikel 7.2 ska programplaneras inom ramen för något av de specifika mål som anges i artikel 4.1 till stöd för genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och inom ramen för en eller flera prioriteringar, vilka kan utgöra en flerfondsprioritering. KAPITEL II Allmänt stöd från ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning Artikel 13 Tillämpningsområde Detta kapitel tillämpas på stöd från ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning som bidrar till de specifika mål som anges i artikel 4.1 a–l (allmänt stöd från ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning). Artikel 14 Sociala innovativa åtgärder 1. Medlemsstaterna ska stödja åtgärder för social innovation och sociala experiment, inbegripet åtgärder med en sociokulturell komponent, eller stärka bottom-up -strategier som bygger på partnerskap som inbegriper myndigheter, arbetsmarknadens parter, sociala företag, den privata sektorn och civilsamhället. 2. Medlemsstaterna får stödja vidareutvecklingen av innovativa strategier som testats i liten skala och som utvecklats inom ramen för EaSI-delen och andra unionsprogram. 3. Innovativa åtgärder och strategier får programplaneras inom ramen för något av de specifika mål som anges i artikel 4.1 a–l. 4. Medlemsstater ska ägna minst en prioritering åt genomförandet av punkt 1 eller 2 eller båda. Den maximala medfinansieringsgraden för sådana prioriteringar får höjas till 95 % för maximalt 5 % av de nationella medlen inom ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning. 5. Medlemsstaterna ska, i sina program eller senare under genomförandet av dem, identifiera områden för social innovation och sociala experiment som motsvarar medlemsstaternas särskilda behov. 6. Kommissionen ska underlätta kapacitetsuppbyggnad för social innovation, särskilt genom att stödja ömsesidigt lärande, inrätta nätverk och sprida och främja god praxis och goda metoder. Artikel 15 Transnationellt samarbete Medlemsstaterna får stödja åtgärder för transnationellt samarbete inom ramen för något av de specifika mål som anges i artikel 4.1 a–l. Artikel 16 Stödberättigande 1. Utöver de icke-stödberättigande kostnader som avses i artikel 64 i förordning (EU) 2021/1060 är följande kostnader inte stödberättigande för allmänt stöd från ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning: a) Förvärv av mark och fastigheter liksom infrastruktur. b) Inköp av möbler, utrustning och fordon, såvida inte inköpet är nödvändigt för att uppnå målet med insatsen eller inköpet helt avskrivet under insatsen eller inköpet är det mest ekonomiska alternativet. 2. Bidrag in natura i form av ersättningar eller löner som betalas av en tredje part till förmån för deltagarna i en insats kan berättiga till ett bidrag från det allmänna stödet från ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning förutsatt att bidraget in natura uppkommer i enlighet med nationella regler, inklusive redovisningsregler, och inte överstiger den kostnad som bärs av tredje part. 3. De särskilda tilläggsanslag som erhålls av de yttersta randområdena och de Nuts 2-regioner som uppfyller kriterierna i artikel 2 i protokoll nr 6 ska användas för att stödja uppnåendet av de specifika mål som anges i artikel 4.1. 4. Direkta personalkostnader ska berättiga till bidrag från det allmänna stödet från ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning om dessa kostnader är i linje med bidragsmottagarens gängse ersättningspraxis för den berörda tjänstekategorin eller i linje med tillämplig nationell rätt, kollektivavtal eller officiell statistik. Artikel 17 Indikatorer och rapportering 1. Program som får allmänt stöd från ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning ska använda gemensamma output- och resultatindikatorer, såsom anges i bilaga I, för att övervaka framstegen i genomförandet. Programmen får också använda programspecifika indikatorer. 2. Om en medlemsstat avsätter sina medel för det specifika mål som anges i artikel 4.1 l för att rikta in sig på de personer som har det sämst ställt, i enlighet med artikel 7.5 första stycket, ska de gemensamma indikatorer som anges i bilaga II tillämpas. 3. Utgångsvärdena för de gemensamma och programspecifika outputindikatorerna ska fastställas till noll. Om det är relevant för den typ av insatser som ges stöd ska kumulativa kvantifierade delmål och målvärden för dessa indikatorer fastställas i absoluta tal. De rapporterade värdena för outputindikatorerna ska uttryckas i absoluta tal. 4. För de gemensamma och programspecifika resultatindikatorerna för vilka ett målvärde för 2029 har fastställts ska referensvärdet fastställas med användning av de senaste tillgängliga uppgifterna eller andra relevanta informationskällor. Mål för gemensamma resultatindikatorer ska fastställas i absoluta tal eller som en procentandel. Programspecifika resultatindikatorer och tillhörande mål får uttryckas i kvantitativa eller kvalitativa termer. De rapporterade värdena för de gemensamma resultatindikatorerna ska uttryckas i absoluta tal. 5. Uppgifter om indikatorerna för deltagare får endast överföras när alla uppgifter som krävs enligt punkt 1.1 i bilaga I som rör den deltagaren finns tillgängliga. 6. När uppgifter finns tillgängliga i register eller likvärdiga källor får medlemsstaterna göra det möjligt för de förvaltande myndigheterna och andra organ som ansvarar för insamlingen av de uppgifter som behövs för övervakning och utvärdering av det allmänna stödet från ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning att inhämta dessa uppgifter från dessa register eller likvärdiga källor i enlighet med artikel 6.1 c och e i förordning (EU) 2016/679. 7. Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 37 för att ändra indikatorerna i bilagorna I och II om det anses nödvändigt för att säkerställa en effektiv bedömning av framstegen i genomförandet av programmen. Ändringarna ska vara proportionella, med beaktande av den administrativa bördan för medlemsstaterna och bidragsmottagarna. Delegerade akter i enlighet med denna punkt får inte ändra den metod för insamling av uppgifter som fastställs i bilagorna I och II. KAPITEL III ESF+-stöd för att motverka materiell fattigdom Artikel 18 Tillämpningsområde Detta kapitel tillämpas på ESF+-stöd som bidrar till det specifika mål som anges i artikel 4.1 m. Artikel 19 Principer 1. ESF+-stödet för att motverka materiell fattigdom ska användas endast för att stödja utdelning av livsmedel och varor som överensstämmer med unionsrätten om konsumentprodukters säkerhet. 2. Medlemsstaternas och bidragsmottagarnas val av livsmedlen och/eller det grundläggande materiella biståndet ska ske på grundval av objektiva kriterier som är knutna till behoven hos de personer som har det sämst ställt. I urvalskriterierna för livsmedel, och i förekommande fall varor, ska hänsyn också tas till klimatrelaterade aspekter och miljöaspekter, i synnerhet för att minska slöseri med livsmedel och plastprodukter för engångsbruk. Där så är lämpligt ska valet av den typ av livsmedel som ska delas ut ske med beaktande av hur dessa livsmedel bidrar till att de personer som har det sämst ställt får en balanserad kost. Livsmedel och/eller grundläggande materiellt bistånd får lämnas direkt till de personer som har det sämst ställt eller indirekt, till exempel via kuponger eller kort, såväl i elektronisk som annan form, förutsatt att dessa kan lösas in enbart mot livsmedel och/eller grundläggande materiellt bistånd. Stöd till de personer som har det sämst ställt ska ges utöver alla eventuella socialförmåner som kan ges till slutmottagarna genom nationella socialsystem eller enligt nationell rätt. Livsmedel som tillhandahålls de personer som har det sämst ställt får införskaffas genom användning, beredning eller försäljning av produkter som avyttrats i enlighet med artikel 16.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 ( 37 ) , förutsatt att det är det ekonomiskt mest fördelaktiga alternativet och inte i onödan fördröjer leveranserna av livsmedel till de personer som har det sämst ställt. Alla belopp som härrör från en sådan transaktion ska användas till förmån för de personer som har det sämst ställt, utöver de belopp som redan finns tillgängliga för programmet. 3. Kommissionen och medlemsstaterna ska säkerställa att bistånd som ges inom ramen för ESF+-stödet för att motverka materiell fattigdom respekterar värdigheten hos de personer som har det sämst ställt och förhindrar att de stigmatiseras. 4. Medlemsstater ska komplettera leverans av livsmedel och/eller grundläggande materiellt bistånd med kompletterande åtgärder, såsom hänskjutande till behöriga organ inom ramen för det specifika mål som anges i artikel 4.1 m eller med att främja social integrering av de personer som har det sämst ställt inom ramen för det specifika mål som anges i artikel 4.1 l. Artikel 20 Prioriteringens innehåll 1. En prioritering som rör stöd som bidrar till det specifika mål som anges i artikel 4.1 m ska innehålla a) typ av stöd, b) huvudsakliga målgrupper, och c) beskrivning av de nationella eller regionala stödsystemen. 2. Om programmen är begränsade till sådant stöd som avses i punkt 1 och därtill kopplat tekniskt stöd, ska prioriteringen även inbegripa urvalskriterierna för insatserna. Artikel 21 Stödberättigande insatser 1. Livsmedel och/eller grundläggande materiellt bistånd till de personer som har det sämst ställt får köpas in av bidragsmottagaren eller på dennes vägnar, eller tillhandahållas kostnadsfritt till bidragsmottagaren. 2. Livsmedel och/eller grundläggande materiellt bistånd ska delas ut kostnadsfritt till de personer som har det sämst ställt. Artikel 22 Stödberättigande utgifter 1. De stödberättigande kostnaderna för ESF+-stöd för att motverka materiell fattigdom ska vara följande: a) Kostnader för inköp av livsmedel och/eller grundläggande materiellt bistånd, inklusive kostnader för transport av livsmedel och/eller grundläggande materiellt bistånd till de bidragsmottagare som tillhandahåller livsmedlen och/eller det grundläggande materiella biståndet till slutmottagarna. b) Om transporten av livsmedlen och/eller det grundläggande materiella biståndet till de bidragsmottagare som delar ut dem till slutmottagarna inte omfattas av led a, de kostnader som bärs av det inköpsorgan som är kopplat till transporten av livsmedlen och/eller det grundläggande materiella biståndet till lagren eller bidragsmottagarna och lagringskostnader med en schablonsats på 1 % av de kostnader som avses i led a eller, i vederbörligen motiverade fall, kostnader som faktiskt uppkommit och betalats. c) De kostnader för administration, transport, lagring och förberedelser som de bidragsmottagare har som är inblandade i utdelningen av livsmedlen och/eller det grundläggande materiella biståndet till de personer som har det sämst ställt, med en schablonsats på 7 % av de kostnader som avses i led a, eller 7 % av värdet av de livsmedel som avyttrats i enlighet med artikel 16 i förordning (EU) nr 1308/2013. d) Kostnaden för insamling, transport, lagring och utdelning av livsmedelsdonationer och för upplysningsverksamhet som är direkt knuten till detta. e) Kostnader för kompletterande åtgärder som vidtagits av bidragsmottagarna eller på deras vägnar och deklarerats av de bidragsmottagare som tillhandahåller livsmedlen och/eller det grundläggande materiella biståndet till de personer som har det sämst ställt, med en schablonsats på 7 % av de kostnader som avses i led a. 2. Kostnaderna för att utarbeta system för kuponger eller kort i elektronisk eller annan form och de tillhörande driftkostnaderna är stödberättigande för tekniskt bistånd förutsatt att de bärs av den förvaltande myndigheten eller ett annat offentligt organ som inte är bidragsmottagare som distribuerar kuponger eller kort till slutmottagarna, eller förutsatt att de inte täcks av de kostnader som anges i punkt 1 c. 3. En minskning av de stödberättigande kostnader som avses i punkt 1 a på grund av att det organ som ansvarar för inköp av livsmedel och/eller grundläggande materiellt bistånd inte har följt tillämplig rätt ska inte leda till en minskning av de stödberättigande kostnader som anges i leden c och e i den punkten. 4. Följande kostnader ska inte vara stödberättigande: a) Skuldräntor. b) Förvärv av infrastruktur. c) Kostnader för begagnade varor. Artikel 23 Indikatorer och rapportering 1. Prioriteringar som avser hantering av materiell fattigdom ska använda gemensamma output- och resultatindikatorer, såsom anges i bilaga III, för att övervaka framstegen i genomförandet. Dessa prioriteringar får också använda programspecifika indikatorer. 2. Referensvärdena för gemensamma och programspecifika resultatindikatorer ska fastställas. 3. Förvaltande myndigheter ska två gånger till kommissionen rapportera resultaten av en strukturerad undersökning av slutmottagare, utförd under det föregående året, avseende det stöd som erhållits från ESF+ som även tar upp deras levnadsvillkor och vilka uttryck deras materiella fattigdom tar sig. Undersökningen ska grundas på den mall som ska fastställas av kommissionen genom en genomförandeakt. Den första rapporteringen ska äga rum senast den 30 juni 2025 och den andra senast den 30 juni 2028. 4. Kommissionen ska anta en genomförandeakt som fastställer den mall som ska användas för den strukturerade undersökningen av slutmottagare i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 38.2, för att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av den här artikeln. 5. Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 37 för att ändra indikatorerna i bilaga III om det anses nödvändigt för att säkerställa en effektiv bedömning av framstegen i genomförandet av programmen. Sådana ändringar ska vara proportionella, med beaktande av den administrativa bördan för medlemsstater och bidragsmottagare. Delegerade akter i enlighet med denna punkt ska inte ändra den metod för insamling av uppgifter som fastställs i bilaga III. Artikel 24 Revision Revisionen av insatser får omfatta alla etapper i genomförandet av dem och alla nivåer i distributionskedjan, med undantag för kontroll av slutmottagarna, om inte en riskbedömning visar att det finns en särskild risk för oriktigheter eller bedrägerier. DEL III GENOMFÖRANDE INOM RAMEN FÖR DIREKT OCH INDIREKT FÖRVALTNING KAPITEL I Operativa mål Artikel 25 Operativa mål EaSI-delen ska ha följande operativa mål: a) Utveckla jämförande analytisk kunskap av hög kvalitet i syfte att säkerställa att politiska åtgärder för att uppnå de specifika mål som anges i artikel 4.1 bygger på välgrundade fakta och är relevanta för behov, utmaningar och lokala förutsättningar. b) Underlätta effektivt och integrerat informationsutbyte, ömsesidigt lärande, inbördes utvärderingar och den politiska dialogen inom de politikområden som anges i artikel 4.1 för att bistå vid utformningen av lämpliga politikåtgärder. c) Stödja sociala experiment inom de politikområden som anges i artikel 4.1 och bygga upp de berörda parternas kapacitet på nationell och lokal nivå för att förbereda, utarbeta och genomföra, överföra eller vidareutveckla beprövade socialpolitiska innovationer, särskilt vad gäller vidareutvecklingen av projekt som utvecklats av lokala berörda parter inom området för socioekonomisk integrering av tredjelandsmedborgare. d) Underlätta arbetstagarnas frivilliga geografiska rörlighet och öka sysselsättningsmöjligheterna genom att utveckla och tillhandahålla särskilda stödtjänster för arbetsgivare och arbetssökande när det gäller att utveckla integrerade europeiska arbetsmarknader, som omfattar allt från förberedelser för rekrytering till stöd efter anställning för att tillsätta lediga platser i vissa branscher, yrken, länder, gränsområden eller för särskilda grupper, såsom personer i utsatta situationer. e) Stödja utvecklingen av marknadsekosystem runt tillhandahållandet av mikrofinansiering till mikroföretag i inlednings- och utvecklingsfasen, särskilt sådana som grundats av eller anställer utsatta personer i utsatta situationer. f) Stödja nätverksarbete på unionsnivå och dialog med och mellan berörda parter på de politikområden som anges i artikel 4.1 och bidra till att bygga upp den institutionella kapaciteten för de involverade berörda parterna, inbegripet offentliga arbetsförmedlingar, offentliga institutioner för social trygghet och offentliga sjukförsäkringsinstitutioner, civilsamhället, mikrofinansinstitut och institut som tillhandahåller finansiering till sociala företag och den sociala ekonomin. g) Stödja utvecklingen av sociala företag och framväxten av den sociala investeringsmarknaden och underlätta offentligt och privat samarbete samt stiftelsers och filantropiska aktörers deltagande på denna marknad. h) Ge vägledning när det gäller utvecklingen av den sociala infrastruktur som behövs för genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. i) Stödja transnationellt samarbete för att påskynda överföringen och underlätta vidareutvecklingen av innovativa lösningar, särskilt på de politikområden som anges i artikel 4.1. j) Stödja genomförandet av relevanta internationella sociala och arbetsrättsliga normer när det gäller att bemöta globaliseringen och unionspolitikens yttre dimension inom de politikområden som anges i artikel 4.1. KAPITEL II Stödberättigande Artikel 26 Stödberättigande åtgärder 1. Endast åtgärder som eftersträvar de mål som anges i artiklarna 3.1, 3.2, 4.1 och 25 ska berättiga till finansiering. 2. EaSI-delen får stödja följande åtgärder: a) Analytisk verksamhet, även i förhållande till tredjeländer, särskilt följande: i) Undersökningar, studier, statistiska uppgifter, metoder, klassificeringar, mikrosimuleringar, indikatorer och stöd till olika observationscentrum på europeisk nivå och riktmärken. ii) Sociala experiment som utvärderar sociala innovationer. iii) Övervakning och bedömning av införlivande och tillämpning av unionsrätten. b) Genomförandet av politiken, särskilt följande: i) Gränsöverskridande partnerskap, särskilt mellan offentliga arbetsförmedlingar, arbetsmarknadens parter och civilsamhället, samt stödtjänster i gränsöverskridande regioner. ii) Ett unionsomfattande rörlighetssystem för arbetskraften på unionsnivå för att tillsätta lediga platser där brister på arbetsmarknaden har konstaterats. iii) Stöd till mikrofinansinstitut och institut som tillhandahåller finansiering till sociala företag, inbegripet genom blandfinansieringsinsatser såsom asymmetrisk riskdelning eller minskade transaktionskostnader samt stöd till utvecklingen av social infrastruktur och sociala färdigheter. iv) Stöd till transnationellt samarbete och partnerskap i syfte att överföra och vidareutveckla innovativa lösningar. c) Kapacitetsuppbyggnad, särskilt av i) nätverk på unionsnivå med anknytning till de politikområden som anges i artikel 4.1, ii) de nationella kontaktpunkter som tillhandahåller vägledning, information och stöd i samband med genomförandet av EaSI-delen, iii) förvaltningar, institutioner för social trygghet och arbetsförmedlingar som ansvarar för att främja arbetskraftens rörlighet samt av mikrofinansinstitut och institut som tillhandahåller finansiering till sociala företag och andra sociala investeringsaktörer, liksom arbete i nätverk, i medlemsstater eller tredje länder associerade till EaSI-delen enligt artikel 29, iv) berörda parter, inbegripet arbetsmarknadsparter och civilsamhällesorganisationer, när det gäller transnationellt samarbete. d) Kommunikations- och spridningsverksamhet, särskilt i) ömsesidigt lärande genom utbyte av bästa praxis, innovativa strategier, resultat av analytisk verksamhet, inbördes utvärdering och riktmärkning, ii) vägledningar, rapporter, informationsmaterial och mediebevakning av initiativ som rör de politikområden som anges i artikel 4.1, iii) informationssystem för spridning av evidens som rör de politikområden som anges i artikel 4.1, iv) evenemang inom ramen för rådsordförandeskapen, konferenser, seminarier och upplysningsverksamhet. Artikel 27 Stödberättigade enheter 1. Med förbehåll för de kriterier som anges i artikel 197 i budgetförordningen ska följande enheter vara stödberättigade: a) Rättsliga enheter som är etablerade i något av följande länder eller territorier: i) En medlemsstat eller ett utomeuropeiskt land eller territorium som är knutet till den. ii) Ett tredjeland som är associerat till EaSI-delen enligt artikel 29. iii) Ett tredjeland som förtecknas i arbetsprogrammet om inte annat följer av de villkor som anges i punkterna 2 och 3 i denna artikel. b) Varje rättslig enhet som inrättats enligt unionsrätten eller varje internationell organisation. 2. Rättsliga enheter som är etablerade i ett tredjeland som inte är associerat till EaSI-delen enligt artikel 29 ska i undantagsfall kunna delta när nödvändigt för att nå målen för en viss åtgärd. 3. Rättsliga enheter som är etablerade i ett tredjeland som inte är associerat till EaSI-delen enligt artikel 29 ska i princip bära kostnaderna för sitt deltagande. Artikel 28 Övergripande principer 1. Kommissionen ska säkerställa att jämställdhet, jämställdhetsintegrering och integration av jämställdhetsperspektivet genomgående beaktas och främjas vid utformning, genomförande, övervakning, rapportering och utvärdering av de insatser som stöds av EaSI-delen. 2. Kommissionen ska vidta lämpliga åtgärder för att förhindra varje form av diskriminering på grund av kön, ras, etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionsnedsättning, ålder eller sexuell läggning i samband med utformning, genomförande, övervakning, rapportering och utvärdering av de insatser som stöds av EaSI-delen. Tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning ska särskilt beaktas under utformningen och genomförandet av EaSI-delen. Artikel 29 Deltagande av tredjeländer EaSI-delen ska vara öppen för deltagande av följande tredjeländer genom ett avtal med unionen: a) Medlemmar av Europeiska frihandelssammanslutningen som är medlemmar i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, i enlighet med villkoren i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. b) Anslutande länder, kandidatländer och potentiella kandidater, i enlighet med de allmänna principer och allmänna villkor för dessa länders deltagande i unionsprogram som fastställs i respektive ramavtal och associeringsrådsbeslut eller i liknande avtal, och i enlighet med de särskilda villkor som föreskrivs i avtal mellan unionen och dessa länder. c) Andra tredjeländer, i enlighet med de villkor som fastställs i särskilda avtal som omfattar deltagandet av tredjelandet i EaSI-delen, förutsatt att avtalet i) säkerställer en rättvis balans vad gäller bidrag från och förmåner till det tredjeland som deltar i unionsprogrammen, ii) föreskriver villkoren för deltagande i programmen, inbegripet beräkning av ekonomiska bidrag till enskilda program eller programdelar, och deras administrativa kostnader, iii) inte ger tredjelandet beslutsbefogenhet över EaSI-delen, iv) garanterar unionens rätt att säkerställa en sund ekonomisk förvaltning och att skydda sina ekonomiska intressen. De bidrag som avses i första stycket c ii) i denna artikel ska utgöra inkomster avsatta för särskilda ändamål i enlighet med artikel 21.5 i budgetförordningen. KAPITEL III Allmänna bestämmelser Artikel 30 Former av unionsfinansiering och metoder för genomförande 1. EaSI-delen får tillhandahålla finansiering i alla de former som anges i budgetförordningen för ekonomiska bidrag, särskilt bidrag, priser, upphandling och frivilliga bidrag till internationella organisationer i vilka unionen är medlem eller i vars verksamhet unionen deltar. 2. EaSI-delen ska genomföras direkt såsom föreskrivs i artikel 62.1 första stycket a i budgetförordningen eller indirekt med organ som avses i artikel 62.1 första stycket c i den förordningen. När bidrag beviljas får den utvärderingskommitté som avses i artikel 150 i budgetförordningen bestå av externa experter. 3. Blandfinansieringsinsatser inom ramen för EaSI-delen ska genomföras i enlighet med förordning (EU) 2021/523 och avdelning X i budgetförordningen. Artikel 31 Arbetsprogram 1. EaSI-delen ska genomföras med hjälp av sådana arbetsprogram som avses i artikel 110 i budgetförordningen. Arbetsprogrammens innehåll ska fastställas i enlighet med de operativa mål som anges i artikel 25 i den här förordningen och tillsammans med de stödberättigande åtgärder som anges i artikel 26 i den här förordningen. I tillämpliga fall ska det totala belopp som reserveras för blandfinansieringsinsatser fastställas i arbetsprogrammen. 2. Kommissionen ska samla in sakkunskap om utarbetandet av arbetsprogrammen genom samråd med den arbetsgrupp som avses i artikel 39.8. 3. Kommissionen ska främja synergieffekter och säkerställa ändamålsenlig samordning mellan ESF+ och andra relevanta unionsinstrument samt mellan ESF+-delarna. Artikel 32 Övervakning och rapportering Indikatorer för att rapportera om framstegen för EaSI-delen när det gäller att nå de specifika målen i artikel 4.1 och de operativa målen i artikel 25 anges i bilaga IV. Systemet för prestationsrapportering ska säkerställa att uppgifter om övervakningen av genomförandet och resultat för EaSI-delen samlas in på ett effektivt och ändamålsenligt sätt och i god tid. För detta ändamål ska mottagare av unionsmedel, och i förekommande fall medlemsstaterna, omfattas av proportionella rapporteringskrav. Artikel 33 Skydd av unionens ekonomiska intressen När ett tredjeland deltar i EaSI-delen genom ett beslut antaget enligt ett internationellt avtal eller på grundval av något annat rättsligt instrument ska tredjelandet bevilja de rättigheter och den tillgång som krävs för att den behöriga utanordnaren, Olaf och revisionsrätten ska kunna utöva sina respektive befogenheter på ett heltäckande sätt. När det gäller Olaf ska dessa rättigheter innefatta rätten att göra utredningar, inklusive kontroller och inspektioner på platsen, i enlighet med förordning (EU, Euratom) nr 883/2013. Artikel 34 Utvärdering 1. Utvärderingar ska göras i god tid för att kunna beaktas i beslutsprocessen. 2. Senast den 31 december 2024 ska kommissionen göra en halvtidsutvärdering av EaSI-delen på grundval av tillräcklig och tillgänglig information om genomförandet av den. Kommissionen ska bedöma programmets prestation enligt artikel 34 i budgetförordningen, och särskilt dess ändamålsenlighet, effektivitet, samstämmighet, relevans och unionsmervärde, inbegripet gentemot de övergripande principer som avses i artikel 28 i den här förordningen, och mäta, såväl kvalitativt som kvantitativt, de framsteg som gjorts mot uppfyllandet av EaSI-delens mål. Halvtidsutvärderingen ska bygga på den information som skapas i samband med övervakningsarrangemangen och indikatorer som fastställs enligt artikel 32, i syfte att göra eventuella nödvändiga ändringar av de politiska prioriteringarna och finansieringsprioriteringarna. 3. Senast den 31 december 2031, vid slutet av genomförandeperioden, ska en slututvärdering av EaSI-delen genomföras av kommissionen. 4. Kommissionen ska lämna slutsatserna från halvtidsutvärderingen och slututvärderingen tillsammans med sina egna kommentarer till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén. Artikel 35 Revisioner Revisioner av användningen av unionens bidrag som utförs av personer eller enheter, inbegripet av andra personer eller enheter än de som fått detta i uppdrag av unionens institutioner eller organ, ska utgöra grundvalen för den övergripande försäkran enligt artikel 127 i budgetförordningen. Artikel 36 Information, kommunikation och publicitet 1. Mottagarna av unionsfinansiering ska framhålla att finansieringen kommer från unionen och säkerställa unionsfinansieringens synlighet, i synnerhet när de främjar åtgärderna och deras resultat, genom att tillhandahålla enhetlig, ändamålsenlig och proportionell riktad information till olika målgrupper, däribland medierna och allmänheten. 2. Kommissionen ska genomföra informations- och kommunikationsåtgärder avseende EaSI-delen, åtgärder som vidtagits inom ramen för EaSI-delen och uppnådda resultat. Finansiella medel som tilldelats EaSI-delen ska också bidra till den gemensamma kommunikationen om unionens politiska prioriteringar, i den mån dessa prioriteringar har anknytning till de mål som anges i artiklarna 3.1, 3.2, 4.1 och 25. DEL IV SLUTBESTÄMMELSER Artikel 37 Utövande av delegeringen 1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen om inte annat följer av de villkor som fastställs i denna artikel. 2. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artiklarna 17.7 och 23.5 ges till kommissionen tills vidare från och med den 1 juli 2021. 3. Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 17.7 och 23.5 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning , eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft. 4. Innan kommissionen antar en delegerad akt ska den samråda med experter som utsetts av varje medlemsstat i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning. 5. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna. 6. En delegerad akt som antas enligt artikel 17.7 eller 23.5 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period på två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ. Artikel 38 Kommittéförfarande för ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning 1. Kommissionen ska biträdas av den kommitté som avses i artikel 115.1 i förordning (EU) 2021/1060. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011. 2. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 4 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas. Artikel 39 Kommitté inrättad enligt artikel 163 i EUF-fördraget 1. Kommissionen ska biträdas av den kommitté som inrättats enligt artikel 163 i EUF-fördraget (nedan kallad ESF+-kommittén ). 2. Varje medlemsstat ska utse en företrädare för regeringen, en företrädare för arbetstagarorganisationerna, en företrädare för arbetsgivarorganisationerna och en suppleant för varje ledamot för en tid av högst sju år. Om en ledamot är frånvarande ska suppleanten automatiskt ha rätt att delta i överläggningarna. 3. ESF+-kommittén ska ha en företrädare från var och en av de organisationer som företräder arbetstagarorganisationer och arbetsgivarorganisationer på unionsnivå. 4. ESF+-kommittén, inbegripet de arbetsgrupper som avses i punkt 7, får bjuda in företrädare utan rösträtt för berörda parter att delta i dess möten. Detta kan inbegripa företrädare för Europeiska investeringsbanken och Europeiska investeringsfonden samt relevanta civilsamhällesorganisationer. 5. ESF+-kommittén ska höras om den planerade användningen av det tekniska bistånd som avses i artikel 35 i förordning (EU) 2021/1060, vid stöd från ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning, liksom om andra frågor som påverkar genomförandet av strategier på unionsnivå som är relevanta för ESF+. 6. ESF+-kommittén får avge yttranden i a) frågor som rör ESF+-bidraget till genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter, inbegripet landsspecifika rekommendationer och prioriteringar med anknytning till den europeiska planeringsterminen såsom nationella reformprogram, b) frågor om förordning (EU) 2021/1060 som är relevanta för ESF+, c) frågor som rör ESF+ och som kommissionen har hänskjutit till kommittén, med undantag för dem som avses i punkt 5. Yttrandena från ESF+-kommittén ska antas med en absolut majoritet av de avlagda giltiga rösterna, och yttrandena ska delges Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén för kännedom. Kommissionen ska skriftligen informera ESF+-kommittén om hur den har beaktat dess yttranden. 7. ESF+-kommittén ska inrätta arbetsgrupper för varje ESF+-del. 8. Kommissionen ska samråda med den arbetsgrupp som hanterar EaSI-delen angående arbetsprogrammet. Kommissionen ska informera arbetsgruppen om hur den har beaktat resultaten av detta samråd. Arbetsgruppen ska säkerställa att det hålls samråd om arbetsprogrammet med de berörda parterna, bland annat med företrädare för civilsamhället. Artikel 40 Övergångsbestämmelser för ESF+-delen inom ramen för delad förvaltning Förordning (EU) nr 1304/2013, förordning (EU) nr 223/2014 eller en akt som antas enligt dessa förordningar ska under programperioden 2014–2020 fortsätta att tillämpas för program och insatser som stöds enligt de förordningarna. Artikel 41 Övergångsbestämmelser för EaSI-delen 1. Förordning (EU) nr 1296/2013 upphör att gälla med verkan från och med den 1 januari 2021. Hänvisningar till förordning (EU) nr 1296/2013 ska anses som hänvisningar till den här förordningen. 2. Finansieringsramen för genomförandet av EaSI-delen får också omfatta de utgifter för tekniskt och administrativt bistånd som är nödvändiga för att säkerställa övergången mellan ESF+ och de åtgärder som antagits enligt förordning (EU) nr 1296/2013. 3. Vid behov får anslag föras in i unionsbudgeten efter 2027 för att täcka de kostnader som föreskrivs i artikel 5.4 i syfte att möjliggöra förvaltning av åtgärder som inte slutförts den 31 december 2027. 4. Återbetalningar från de finansiella instrument som inrättats genom förordning (EU) nr 1296/2013 ska investeras i de finansiella instrumenten för politikområdet sociala investeringar och kompetens enligt artikel 8.1 d förordning (EU) 2021/523. 5. I enlighet med artikel 193.2 andra stycket a i budgetförordningen får verksamheter som stöds inom ramen för den här förordningen och de underliggande kostnaderna, i vederbörligen motiverade undantagsfall som anges i finansieringsbeslutet och under en begränsad tidsperiod, anses vara stödberättigande från och med den 1 januari 2021 även om de genomfördes och uppkom innan bidragsansökan lämnades in. Artikel 42 Ikraftträdande Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning . Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2021 när det gäller EaSI-delen. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 24 juni 2021. På Europaparlamentets vägnar D.M. SASSOLI Ordförande På rådets vägnar A.P. ZACARIAS Ordförande ( 1 ) EUT C 429, 11.12.2020, s. 245 . ( 2 ) EUT C 86, 7.3.2019, s. 84 . ( 3 ) Europaparlamentets ståndpunkt av den 16 januari 2019 ( EUT C 411, 27.11.2020, s. 324 ) och rådets ståndpunkt vid första behandlingen av den 27 maj 2021 (ännu inte offentliggjord i EUT). Europaparlamentets ståndpunkt av den 23 juni 2021 (ännu inte offentliggjord i EUT). ( 4 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1058 av den 24 juni 2021 om Europeiska regionala utvecklingsfonden och Sammanhållningsfonden (se sidan 60 i detta nummer av EUT). ( 5 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1305/2013 av den 17 december 2013 om stöd för landsbygdsutveckling från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1698/2005 ( EUT L 347, 20.12.2013, s. 487 ). ( 6 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/523 av den 24 mars 2021 om inrättande av InvestEU-programmet och om ändring av förordning (EU) 2015/1017 EUT L 107, 26.3.2021, p. 30 ( 7 ) Rådets beslut (EU) 2020/1512 av den 13 oktober 2020 om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik ( EUT L 344, 19.10.2020, s. 22 ). ( 8 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 av den 24 juni 2021 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden+, Sammanhållningsfonden, Fonden för en rättvis omställning och Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden samt finansiella regler för dessa och för Asyl-, migrations- och integrationsfonden, Fonden för inre säkerhet samt instrumentet för ekonomiskt stöd för gränsförvaltning och viseringspolitik (se sidan 159 i detta nummer av EUT). ( 9 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1056 av den 24 juni 2021 om inrättande av Fonden för en rättvis omställning (se sidan 1 i detta nummer av EUT). ( 10 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2018/1046 av den 18 juli 2018 om finansiella regler för unionens allmänna budget, om ändring av förordningarna (EU) nr 1296/2013, (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013, (EU) nr 1304/2013, (EU) nr 1309/2013, (EU) nr 1316/2013, (EU) nr 223/2014, (EU) nr 283/2014 och beslut nr 541/2014/EU samt om upphävande av förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 ( EUT L 193, 30.7.2018, s. 1 ). ( 11 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 223/2014 av den 11 mars 2014 om fonden för europeiskt bistånd till dem som har det sämst ställt ( EUT L 72, 12.3.2014, s. 1 ). ( 12 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1296/2013 av den 11 december 2013 om Europeiska unionens program för sysselsättning och social innovation (EaSI) och om ändring av beslut nr 283/2010/EU om inrättande av ett europeiskt instrument Progress för mikrokrediter för sysselsättning och social delaktighet ( EUT L 347, 20.12.2013, s. 238 ). ( 13 ) EUT L 433 I, 22.12.2020, s. 28 . ( 14 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/817 av den 20 maj 2021 om inrättande av Erasmus+: Unionens program för utbildning, ungdom och idrott och om upphävande av förordning (EU) nr 1288/2013 ( EUT L 189, 28.5.2021, s. 1 ). ( 15 ) Rådets rekommendation av den 19 december 2016 om kompetenshöjningsvägar: nya möjligheter för vuxna ( EUT C 484, 24.12.2016, s. 1 ). ( 16 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/695 av den 28 april 2021 om inrättande av Horisont Europa – ramprogrammet för forskning och innovation, om fastställande av dess regler för deltagande och spridning och om upphävande av förordningarna (EU) nr 1290/2013 och (EU) nr 1291/2013 ( EUT L 170, 12.5.2021, s. 1 ). ( 17 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/522 av den 24 mars 2021 om inrättande av ett program för unionens åtgärder på hälsoområdet (programmet EU för hälsa) för perioden 2021–2027 och om upphävande av förordning (EU) nr 282/2014 ( EUT L 107, 26.3.2021, s. 1 ). ( 18 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av Faciliteten för återhämtning och resiliens ( EUT L 57, 18.2.2021, s. 17 ). ( 19 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/691 av den 28 april 2021 om inrättande av Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter för uppsagda arbetstagare (EGF) och om upphävande av förordning (EU) nr 1309/2013 ( EUT L 153, 3.5.2021, s. 48 ). ( 20 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/694 av den 29 april 2021 om inrättande av programmet för ett digitalt Europa och om upphävande av beslut (EU) 2015/2240 ( EUT L 166, 11.5.2021, s. 1 ). ( 21 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/818 av den 20 maj 2021 om inrättande av programmet Kreativa Europa (2021–2027) och om upphävande av förordning (EU) nr 1295/2013 ( EUT L 189, 28.5.2021, s. 34 ). ( 22 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/888 av den 20 maj 2021 om inrättande av programmet för Europeiska solidaritetskåren och om upphävande av förordningarna (EU) 2018/1475 och (EU) nr 375/2014 ( EUT L 202, 8.6.2021, s. 32 ). ( 23 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/240 av den 10 februari 2021 om inrättande av ett instrument för tekniskt stöd ( EUT L 57, 18.2.2021, s. 1 ). ( 24 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1304/2013 av den 17 december 2013 om Europeiska socialfonden och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1081/2006 ( EUT L 347, 20.12.2013, s. 470 ). ( 25 ) EGT C 241, 29.8.1994, s. 9 . ( 26 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskyddsförordning) ( EUT L 119, 4.5.2016, s. 1 ). ( 27 ) EUT L 282, 19.10.2016, s. 4 . ( 28 ) Rådets beslut 2013/755/EU av den 25 november 2013 om associering av de utomeuropeiska länderna och territorierna med Europeiska unionen (ULT-beslutet) ( EUT L 344, 19.12.2013, s. 1 ). ( 29 ) EGT L 1, 3.1.1994, s. 3 . ( 30 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 av den 11 september 2013 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 och rådets förordning (Euratom) nr 1074/1999 ( EUT L 248, 18.9.2013, s. 1 ). ( 31 ) Rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 av den 18 december 1995 om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen ( EGT L 312, 23.12.1995, s. 1 ). ( 32 ) Rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 av den 11 november 1996 om de kontroller och inspektioner på platsen som kommissionen utför för att skydda Europeiska gemenskapernas finansiella intressen mot bedrägerier och andra oegentligheter ( EGT L 292, 15.11.1996, s. 2 ). ( 33 ) Rådets förordning (EU) 2017/1939 av den 12 oktober 2017 om genomförande av fördjupat samarbete om inrättande av Europeiska åklagarmyndigheten ( EUT L 283, 31.10.2017, s. 1 ). ( 34 ) Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2017/1371 av den 5 juli 2017 om bekämpande genom straffrättsliga bestämmelser av bedrägeri som riktar sig mot unionens finansiella intressen ( EUT L 198, 28.7.2017, s. 29 ). ( 35 ) EUT L 123, 12.5.2016, s. 1 . ( 36 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter ( EUT L 55, 28.2.2011, s. 13 ). ( 37 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 av den 17 december 2013 om upprättande av en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter och om upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 922/72, (EEG) nr 234/79, (EG) nr 1037/2001 och (EG) nr 1234/2007 ( EUT L 347, 20.12.2013, s. 671 ). BILAGA I GEMENSAMMA INDIKATORER FÖR ALLMÄNT STÖD FRÅN ESF+-DELEN INOM RAMEN FÖR DELAD FÖRVALTNING Personuppgifter ska delas upp efter kön (kvinnor, män, icke-binära personer ( 1 ) ). Om det inte går att få fram vissa resultat behöver uppgifter för dessa inte samlas in och rapporteras. När så är lämpligt kan gemensamma outputindikatorer rapporteras på grundval av målgruppen för insatsen. 1. Gemensamma outputindikatorer som rör insatser för enskilda personer: 1.1 Gemensamma outputindikatorer för deltagare är följande: — Arbetslösa, inklusive långtidsarbetslösa ( *1 ) . — Långtidsarbetslösa ( *1 ) . — Utanför arbetskraften ( *1 ) . — Anställda, inklusive egenföretagare ( *1 ) . — Antal barn under 18 år ( *1 ) . — Unga mellan 18 och 29 år ( *1 ) . — Antal deltagare som är 55 år eller äldre ( *1 ) . — Med högst grundskoleutbildning (ISCED 0-2) ( *1 ) . — Med gymnasieutbildning (ISCED 3) eller eftergymnasial utbildning (ISCED 4) ( *1 ) . — Med högskoleutbildning (ISCED 5–8) ( *1 ) . — Totalt antal deltagare ( 2 ) . Indikatorer som förtecknas i denna punkt tillämpas inte på ESF+-stöd som bidrar till det specifika mål som anges i artikel 4.1 l, med undantag för indikatorerna ”Antal barn under 18 år”, ”Unga mellan 18 och 29 år”, ”Antal deltagare som är 55 år eller äldre” och ”Totalt antal deltagare”. När uppgifter samlas in från register eller likvärdiga källor, får medlemsstater använda nationella definitioner. 1.2 Andra gemensamma outputindikatorer för deltagare är följande: — Deltagare med funktionsnedsättning ( *2 ) . — Tredjelandsmedborgare ( *1 ) . — Deltagare med utländsk bakgrund ( *1 ) . — Minoriteter (inklusive marginaliserade grupper som romer) ( *2 ) . — Hemlösa eller utestängda från bostadsmarknaden ( *1 ) . — Deltagare från landsbygdsområden ( *1 ) ( 3 ) . Uppgifter behöver samlas in endast när det är tillämpligt och relevant. Värdena för de indikatorer som förtecknas i punkt 1.2 kan fastställas på grundval av välgrundade uppskattningar som tillhandahålls av bidragsmottagarna. För indikatorer som förtecknas i punkt 1.2 får medlemsstaterna tillämpa nationella definitioner, utom för ”tredjelandsmedborgare” och ”deltagare från landsbygdsområden”. 2. Gemensamma outputindikatorer för enheter Gemensamma outputindikatorer för deltagare är följande: — Antalet offentliga förvaltningar eller offentliga tjänster på nationell, regional eller lokal nivå som får stöd. — Antalet mikroföretag samt små och medelstora företag (inbegripet kooperativa företag och sociala företag) som får stöd. När uppgifter samlas in från register eller motsvarande källor, får medlemsstater använda nationella definitioner. 3. Gemensamma omedelbara resultatindikatorer för deltagare Gemensamma outputindikatorer för deltagare är följande: — Deltagare som söker arbete efter avslutad åtgärd ( *1 ) . — Deltagare i utbildning efter avslutad åtgärd ( *1 ) . — Deltagare som erhåller en kvalifikation efter avslutad åtgärd ( *1 ) . — Deltagare i sysselsättning, inklusive egenföretagande, efter avslutad åtgärd ( *1 ) . Indikatorer som förtecknas i denna punkt tillämpas inte för ESF+-stöd som bidrar till det specifika mål som anges i artikel 4.1 l. När uppgifter samlas in från register eller motsvarande källor får medlemsstater använda nationella definitioner. 4. Gemensamma långsiktigare resultatindikatorer för deltagare Gemensamma outputindikatorer för deltagare är följande: — Deltagare i sysselsättning, inklusive egenföretagande, sex månader efter avslutad åtgärd ( *1 ) . — Deltagare med förbättrad arbetsmarknadssituation sex månader efter avslutad åtgärd ( *1 ) . Indikatorer som förtecknas i denna punkt tillämpas inte för ESF+-stöd som bidrar till det specifika mål som anges i artikel 4.1 l. När uppgifter samlas in från register eller motsvarande källor, får medlemsstater använda nationella definitioner. Gemensamma långsiktigare resultatindikatorer för deltagare ska rapporteras senast den 31 januari 2026 i enlighet med artikel 42.1 i förordning (EU) 2021/1060 och i den slutliga prestationsrapport som avses i artikel 43 i den förordningen. Gemensamma långsiktigare resultatindikatorer för deltagare ska minst bygga på ett representativt urval deltagare inom de specifika mål som anges i artikel 4.1 a–k. Urvalets interna validitet ska säkerställas på ett sådant sätt att uppgifterna kan generaliseras för varje specifikt mål. ( 1 ) Enlig nationell rätt. ( *1 ) Uppgifter som lämnas är personuppgifter enligt artikel 4.1 i förordning (EU) 2016/679. ( 2 ) Indikatorn ska beräknas automatiskt på grundval av de gemensamma outputindikatorer som rör sysselsättningsstatus, med undantag för ESF+-stöd som bidrar till det specifika mål som anges i artikel 4.1 l, varvid det totala antalet deltagare ska rapporteras. ( *2 ) Uppgifter som lämnas innefattar en speciell kategori av personuppgifter enligt artikel 9 i förordning (EU) 2016/679. ( 3 ) Denna indikator tillämpas inte på ESF+-stöd som bidrar till det specifika mål som anges i artikel 4.1 l. BILAGA II GEMENSAMMA INDIKATORER FÖR ESF+-ÅTGÄRDER INRIKTADE PÅ SOCIAL INKLUDERING AV DE PERSONER SOM HAR DET SÄMST STÄLLT INOM RAMEN FÖR DET SPECIFIKA MÅL SOM ANGES I ARTIKEL 4.1 L, I ENLIGHET MED ARTIKEL 7.5 FÖRSTA STYCKET Personuppgifter ska delas upp efter kön (kvinnor, män, icke-binära personer ( 1 ) ). 1. Gemensamma outputindikatorer som rör insatser för enskilda personer 1.1 Gemensamma outputindikatorer för deltagare är följande: — Totalt antal deltagare. — Antal barn under 18 år ( *1 ) . — Antal unga mellan 18 och 29 år ( *1 ) . — Antal deltagare som är 65 år eller äldre ( *1 ) . Värdena för de indikatorer som förtecknas i punkt 1.1 kan fastställas på grundval av välgrundade uppskattningar som tillhandahålls av bidragsmottagarna. 1.2 Andra gemensamma outputindikatorer: — Deltagare med funktionsnedsättning ( *2 ) . — Tredjelandsmedborgare ( *1 ) . — Antal deltagare med utländsk bakgrund ( *1 ) och antal deltagare som tillhör en minoritet (inklusive marginaliserade grupper som romer) ( *2 ) . — Hemlösa eller utestängda från bostadsmarknaden ( *1 ) . Uppgifter behöver samlas in endast när det är tillämpligt och relevanta. Värdena för de indikatorer som förtecknas i punkt 1.2 kan fastställas på grundval av välgrundade uppskattningar som tillhandahålls av bidragsmottagarna. ( 1 ) Enligt nationell rätt. ( *1 ) Uppgifter som lämnas är personuppgifter enligt artikel 4.1 i förordning (EU) 2016/679. ( *2 ) Uppgifter som lämnas innefattar en speciell kategori av personuppgifter enligt artikel 9 i förordning (EU) 2016/679. BILAGA III GEMENSAMMA INDIKATORER FÖR ESF+-STÖD FÖR ATT MOTVERKA MATERIELL FATTIGDOM 1. Outputindikatorer 1.1 Sammanlagt värde på utdelade livsmedel och varor: 1.1.1 Sammanlagt värde på livsmedelsbiståndet ( 1 ) . 1.1.1.1 Sammanlagt värde på livsmedel till hemlösa personer. 1.1.1.2 Sammanlagt värde på livsmedel till andra målgrupper. 1.1.2 Sammanlagt värde på utdelade varor ( 2 ) . 1.1.2.1 Sammanlagt värde på varor till barn. 1.1.2.2 Sammanlagt värde på varor till hemlösa personer. 1.1.2.3 Sammanlagt värde på varor till andra målgrupper. 1.2 Den sammanlagda mängden utdelat livsmedelsbistånd (i ton) ( 3 ) : 1.2.1 Andel (i %) livsmedel för vilka endast transport, distribution och lagring har betalats av programmet. 1.2.2 Andel (i %) livsmedel som medfinansierats av ESF+ av den totala mängd livsmedel som delats ut till bidragsmottagare. Värdena för de indikatorer som förtecknas i punkterna 1.2.1 och 1.2.2 ska fastställas på grundval av välgrundade uppskattningar som tillhandahålls av bidragsmottagaren. 2. Gemensamma resultatindikatorer 2.1 Antal slutmottagare som får livsmedelsbistånd — Antal barn under 18 år. — Antal unga mellan 18 och 29 år. — Antal kvinnor. — Antal slutmottagare som är 65 år eller äldre. — Antal slutmottagare med funktionsnedsättning ( *1 ) . — Antal tredjelandsmedborgare ( *1 ) . — Antal slutmottagare med utländsk bakgrund och antal slutmottagare som tillhör en minoritet (inklusive marginaliserade grupper som romer) ( *1 ) . — Antal slutmottagare som är hemlösa eller utestängda från bostadsmarknaden ( *1 ) . 2.2 Antal slutmottagare som får materiellt stöd — Antal barn under 18 år. — Antal unga mellan 18 och 29 år. — Antal kvinnor. — Antal slutmottagare som är 65 år eller äldre. — Antal slutmottagare med funktionsnedsättning ( *1 ) . — Antal tredjelandsmedborgare ( *1 ) . — Antal slutmottagare med utländsk bakgrund och antal slutmottagare som tillhör en minoritet (inklusive marginaliserade grupper som romer) ( *1 ) . — Antal slutmottagare som är hemlösa eller utestängda från bostadsmarknaden ( *1 ) . 2.3 Antal slutmottagare som erhåller kuponger eller kort — Antal barn under 18 år. — Antal unga mellan 18 och 29 år. — Antal slutmottagare som är 65 år eller äldre. — Antal kvinnor. — Antal slutmottagare med funktionsnedsättning ( *1 ) . — Antal tredjelandsmedborgare ( *1 ) . — Antal slutmottagare med utländsk bakgrund och antal slutmottagare som tillhör en minoritet (inklusive marginaliserade grupper som romer) ( *1 ) . — Antal slutmottagare som är hemlösa eller utestängda från bostadsmarknaden ( *1 ) . Värdena för de indikatorer som förtecknas i punkt 2 ska fastställas på grundval av välgrundade uppskattningar som tillhandahålls av bidragsmottagaren. ( 1 ) Dessa indikatorer gäller inte livsmedelsbistånd som tillhandahålls indirekt via kuponger eller kort. ( 2 ) Dessa indikatorer gäller inte varor som tillhandahålls indirekt via kuponger eller kort. ( 3 ) Dessa indikatorer tillämpas inte på livsmedelsbistånd som tillhandahålls indirekt via kuponger eller kort. ( *1 ) Nationella definitioner får användas. BILAGA IV INDIKATORER FÖR EaSI-DELEN Indikatorer för EaSI-delen — Antal åtgärder som avser analytisk verksamhet. — Antal åtgärder som avser informationsutbyte och ömsesidigt lärande. — Antal sociala experiment. — Antal åtgärder som avser kapacitetsuppbyggnad och nätverksarbete. — Antal förmedlade arbeten inom ramen för riktade rörlighetsprogram. Uppgifterna för indikatorn ”antal förmedlade arbeten inom ramen för riktade rörlighetsprogram” ska endast samlas in vartannat år.