L_2011316SV.01000101.xml 29.11.2011 SV Europeiska unionens officiella tidning L 316/1 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 1214/2011 av den 16 november 2011 om yrkesmässig gränsöverskridande vägtransport av kontanter i euro mellan medlemsstaterna i euroområdet EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 133, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande ( 1 ) , i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet ( 2 ) , och av följande skäl: (1) Införandet av euron har betydligt ökat behovet av gränsöverskridande vägtransporter av kontanter. Inom euroområdet bör banker, de stora detaljhandelskedjorna och andra som yrkesmässigt hanterar kontanter kunna ingå kontrakt med det värdetransportföretag som erbjuder det bästa priset och/eller den bästa tjänsten och dra fördel av de kontanttjänster som den närmaste centralbanksfilialen eller värdedepån kan erbjuda, även om den är belägen i en annan medlemsstat. Ett stort antal medlemsstater som har euron som valuta (nedan kallade deltagande medlemsstater) har vidare förlagt eller kan tänkas vilja förlägga framställning av eurosedlar och euromynt utomlands. Själva principen med en gemensam valuta inrymmer friheten att förflytta kontanter mellan de deltagande medlemsstaterna. (2) På grund av markanta skillnader i medlemsstaternas nationella lagstiftningar är det i allmänhet mycket svårt att utföra yrkesmässiga gränsöverskridande vägtransporter av kontanter i euro mellan deltagande medlemsstater. Denna situation är oförenlig med principen om fri rörlighet för euron och inskränker friheten att tillhandahålla tjänster, som är en av Europeiska unionens grundläggande principer. (3) Denna förordning är en uppföljning av möjligheten att lägga fram förslag till harmoniseringsinstrument avseende värdetransporter, som anges i artikel 38 b i Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/123/EG av den 12 december 2006 om tjänster på den inre marknaden ( 3 ) . (4) I syfte att förbättra säkerheten i samband med värdetransporter, både för värdetransportpersonalen och allmänheten, bör införandet av det intelligenta systemet för neutralisering av sedlar (IBNS) uppmuntras och systemet bör, efter att kommissionen noggrant analyserat eventuella konsekvenser, kunna utvecklas på ett harmoniserat sätt av de deltagande medlemsstaterna, utan att detta påverkar tillämpningen av de bestämmelser om tillåtna transportsätt som fastställs i denna förordning. (5) Med tanke på de särskilda faror för både värdetransportpersonalens och allmänhetens hälsa och liv som är förenade med penningtransportverksamheten är det lämpligt att gränsöverskridande transport av kontanter i euro omfattas av en särskild licens för gränsöverskridande värdetransporter. En sådan licens bör innehas som tillägg till den nationella värdetransportlicens som krävs i flertalet deltagande medlemsstater och som inte harmoniseras genom denna förordning. Det är vidare lämpligt att de värdetransportföretag som är etablerade i de deltagande medlemsstater som inte har något särskilt tillståndsförfarande för värdetransportföretag utöver sina allmänna regler för säkerhets- eller transportsektorn visar att de under minst 24 månader har utfört regelbundna transporter av kontanter i etableringsmedlemsstaten utan att ha överträtt bestämmelser i nationell lagstiftning innan de beviljas en licens för gränsöverskridande värdetransporter av den medlemsstaten. Ett sådant tillvägagångssätt skulle öka det ömsesidiga förtroendet mellan medlemsstaterna. (6) För att undvika att skyldigheter överlappar varandra och att det skapas ett onödigt betungande förfarande är det vidare lämpligt att föreskriva att innehavaren av en licens för gränsöverskridande värdetransporter inte också behöver inneha en gemenskapslicens för internationella godstransporter på väg i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning nr 1072/2009 av den 21 oktober 2009 om gemensamma regler för tillträde till den internationella marknaden för godstransporter på väg ( 4 ) . (7) Yrkesmässiga gränsöverskridande vägtransporter av kontanter i euro mellan deltagande medlemsstater bör fullt ut följa denna förordning och lagstiftningen i hemmedlemsstaten, värdmedlemsstaten och, i tillämpliga fall, den medlemsstat som passeras. (8) Denna förordning är avsedd att tillåta yrkesmässig gränsöverskridande transport av kontanter i euro mellan deltagande medlemsstater på villkor som garanterar överföringens säkerhet, säkerheten för den berörda värdetransportpersonalen och för allmänheten samt den fria rörligheten för kontanter i euro. I enlighet med normal marknadspraxis är det dessutom lämpligt att i samma värdetransportfordon, upp till ett begränsat värde, tillåta transport av kontanter i annan valuta än euro. (9) Med beaktande av de särskilda krav som ställs på personal som utför gränsöverskridande värdetransporter är det lämpligt att de genomgår en särskild gränsöverskridande utbildning enligt närmare beskrivning i bilaga VI. För att undvika onödigt överlappning bör den gränsöverskridande utbildningen inte inkludera moment som redan omfattas av den obligatoriska utbildning som krävs för att utföra inhemska värdetransporter. (10) På grund av särskilda villkor inom värdetransportsektorn är det svårt att organisera säkra kontantleveranser av euro som tar flera dagar. Det är därför lämpligt att ett värdetransportfordon som utför yrkesmässiga gränsöverskridande vägtransporter av kontanter i euro återvänder till sin hemmedlemsstat samma dag. (11) Kommissionen bör lägga fram ett förslag om att ändra definitionen av ”dagtid” och/eller den i denna förordning föreskrivna minimitiden för den särskilda grundutbildningen i det fall arbetsmarknadens parter på unionsnivå kommer överens om att en annan definition är lämpligare. (12) Enligt förordning (EG) nr 1072/2009 är det antal transporter som kan utföras i en värdmedlemsstat efter en internationell godstransport från en annan medlemsstat begränsat till tre cabotagetransporter inom sju dagar. På grund av värdetransportsektorns särdrag är emellertid normal praxis för ett värdetransportfordon att utföra ett mycket större antal leveranser/hämtningar av kontanter i euro per dag. Det är därför lämpligt att avvika från förordning (EG) nr 1072/2009 genom att inte införa någon begränsning av antalet leveranser/ hämtningar av kontanter i euro som ett värdetransportfordon får utföra i en värdmedlemsstat under en dag. (13) Nationella regler som styr värdetransportpersonalens agerande när de inte är i värdetransportfordonet och säkerheten på de platser där kontanter i euro levereras/hämtas upp bör inte täcka den eventuella användningen av system för neutralisering av sedlar i förening med transporter av sedlar i ett helbepansrat värdetransportfordon som inte är utrustat med IBNS. (14) Artikel 1.3 a i Europaparlamentets och rådets direktiv 96/71/EG av den 16 december 1996 om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster ( 5 ) täcker in utstationeringssituationer där ett företag tillhandahåller tjänster över gränserna för egen räkning och under egen ledning enligt ett avtal som ingåtts mellan det utstationerande företaget och mottagaren av tjänsterna. (15) Med tanke på värdetransporttjänsters särskilda natur finns det ett behov att föreskriva om en analog tillämpning av direktiv 96/71/EG på alla tjänster avseende gränsöverskridande transport av kontanter i euro för att skapa rättslig förutsebarhet för alla transportörer och säkerställa direktivets praktiska tillämpning inom den sektorn. (16) På grund av den berörda transportverksamhetens särdrag och den tillfälliga karaktären av en del av denna verksamhet bör den analoga tillämpningen av de minimiskyddsregler som anges i direktiv 96/71/EG begränsas till minimilönen, inklusive övertidsersättning, som avses i artikel 3.1 c i det direktivet och dessa bör garanteras för hela arbetsdagens längd i syfte att inte lägga onödiga administrativa bördor på transportörerna. I enlighet med direktiv 96/71/EG, och inom ramen för Europeiska unionens domstols rättspraxis, avses med minimilön den minimilön som fastställs i nationell lagstiftning eller praxis i den medlemsstat där arbetstagaren är utstationerad. Om en anställd vid ett värdetransportföretag, på grund av vad som anges i kontrakt, lagar och andra föreskrifter eller praktiska överenskommelser, utför gränsöverskridande transporter under mer än 100 arbetsdagar av ett kalenderår i en annan medlemsstat är det lämpligt att det minimiskydd som föreskrivs i direktiv 96/71/EG äger motsvarande tillämpning beträffande en sådan anställd. (17) Tillämpningen av regler för minimiskydd i värdmedlemsstaten bör inte hindra tillämpningen av arbets- och anställningsvillkor som är förmånligare för den anställde enligt lag, kollektivavtal eller anställningskontrakt i dennes hemmedlemsstat. (18) För att fastställa de relevanta minimiskyddsreglerna är det lämpligt att bestämmelserna om informationssamarbete i artikel 4 i direktiv 96/71/EG äger motsvarande tillämpning. I detta hänseende bör medlemsstaterna ha möjlighet att utnyttja det administrativa samarbete och informationsutbyte som föreskrivs i direktiv 96/71/EG. (19) Denna förordning påverkar inte tillämpningen av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1889/2005 av den 26 oktober 2005 om kontroller av kontanta medel som förs in i eller ut ur gemenskapen ( 6 ) . (20) I syfte att beakta tekniska framsteg och eventuella nya europeiska standarder, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) delegeras till kommissionen med avseende på ändring av tekniska föreskrifter om standarder när det gäller IBNS, bepansring av värdetransportfordon, skottsäkra västar och säkerhetsskåp för vapen. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå och med arbetsmarknadens parter. Kommissionen bör, då den förbereder och utarbetar delegerade akter, se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt. (21) I enlighet med proportionalitetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen, går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dess mål, nämligen att underlätta yrkesmässig gränsöverskridande vägtransport av kontanter i euro mellan medlemsstaterna i euroområdet. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. AVSNITT 1 GEMENSAMMA REGLER FÖR ALLA GRÄNSÖVERSKRIDANDE VÄGTRANSPORTER AV KONTANTER I EURO Artikel 1 Definitioner I denna förordning gäller följande definitioner: a) deltagande medlemsstater: de medlemsstater som har euron som valuta. b) gränsöverskridande vägtransporter av kontanter i euro: yrkesmässig vägtransport med ett värdetransportfordon, som utförs antingen mot betalning för tredje parts räkning eller internt inom ett värdetransportföretag, av sedlar eller mynt från en deltagande medlemsstat, för att leverera eurosedlar eller -mynt till, eller hämta dem från, en eller flera platser i en eller flera andra deltagande medlemsstater, och i hemmedlemsstaten, utan att det påverkar rätten att transportera kontanter i annan valuta än euro för ett värde av högst 20 % av det totala värdet av kontanter som transporteras i samma värdetransportfordon, om flertalet av de leveranser/hämtningar av kontanter i euro som ett värdetransportfordon gör under samma dag sker på värdmedlemsstatens territorium eller, i fråga om en punkt-till-punkt-transport, om transporten sker mellan två olika deltagande medlemsstater. c) licens för gränsöverskridande värdetransporter: licens som utfärdats av den beviljande myndigheten i hemmedlemsstaten och som bemyndigar innehavaren att utföra gränsöverskridande vägtransporter av kontanter i euro mellan deltagande medlemsstater i enlighet med de villkor som fastställs i denna förordning. d) beviljande myndighet: myndighet i hemmedlemsstaten som ansvarar för utfärdandet av den gränsöverskridande värdetransportlicensen. e) hemmedlemsstat: deltagande medlemsstat inom vars territorium värdetransportföretaget är etablerat. Värdetransportföretaget anses vara etablerat om det faktiskt utövar en ekonomisk verksamhet i enlighet med artikel 49 i EUF-fördraget för en obegränsad tid och genom en stabil infrastruktur varifrån verksamheten att tillhandahålla tjänster faktiskt bedrivs. f) värdmedlemsstat: en eller flera deltagande medlemsstater i vilka ett värdetransportföretag tillhandhåller tjänsten att leverera/hämta kontanter i euro och som inte är företagets hemmedlemsstat. g) medlemsstat som passeras: en eller flera andra medlemsstater än hemmedlemsstaten som passeras av värdetransportfordonet för att nå fram till värdmedlemsstaten eller för att återvända till hemmedlemsstaten. h) dagtid: med avseende på transport, transport som utförs mellan kl. 06.00 och 22.00. i) värdetransportpersonal: anställda som anvisats att köra det värdetransportfordon i vilket kontanterna i euro förvaras eller att skydda dess innehåll. j) värdetransportfordon: fordon som används för yrkesmässig vägtransport av kontanter i euro. k) omärkt fordon: värdetransportfordon med normalt utseende och som inte har några utmärkande tecken som indikerar att det tillhör ett värdetransportföretag eller att det används för transporter av kontanter i euro. l) punkt-till-punkt-transport: transport från en säker plats till en annan säker plats, utan några mellanliggande uppehåll. m) säkrat område: leverans-/upphämtningspunkt för kontanter i euro belägen inne i en byggnad och säkrad mot obehörigt tillträde med avseende på utrustning (inbrottsskyddssystem) och tillträdesförfaranden för personer. n) säker plats: plats, som är tillgänglig för värdetransportfordon och där lastning och lossning av värdetransportfordon kan ske på ett säkert sätt, inom ett säkrat område. o) neutralisering av en sedel: att skada eller förstöra sedeln genom missfärgning eller på annat sätt som närmare anges i bilaga II, p) intelligent system för neutralisering av sedlar eller IBNS: system som uppfyller följande villkor: q) obrutet IBNS: IBNS som är utrustat för obruten användning, dvs. att sedlarna hela tiden förblir oåtkomliga för värdetransportpersonalen och skyddas kontinuerligt genom IBNS från ett säkrat område till ett säkrat område eller, i fråga om kassetter för bankautomater, eller andra typer av uttagsautomater, från ett säkrat område till en bankautomats eller andra typer av uttagsautomats innanmäte. r) A1 och B1: i fråga om språkkunskapsnivåer, de nivåer som fastställts i Europarådets gemensamma europeiska referensram för språk, som avses i bilaga VII. s) officiella språk i EU: språk som avses i artikel 1 i förordning nr 1 som slår fast vilka språk som Europeiska ekonomiska gemenskapen ska använda ( 7 ) . Artikel 2 Undantag 1. Transporter av eurosedlar och -mynt ska undantas från denna förordnings tillämpningsområde när de: a) utförs på uppdrag av och mellan nationella centralbanker, eller mellan deltagande medlemsstaters sedeltryckerier och/eller myntverk och de relevanta nationella centralbankerna, och b) eskorteras av militär eller polis. 2. Transporter av enbart euromynt ska undantas från denna förordnings tillämpningsområde när de: a) utförs på uppdrag av och mellan nationella centralbanker, eller mellan deltagande medlemsstaters myntverk och de relevanta nationella centralbankerna, och b) eskorteras av militär, polis eller privata vaktbolag i separata fordon, Artikel 3 Avreseort, längsta transporttid och antalet eurokontantleveranser/-hämtningar 1. Gränsöverskridande transport av kontanter i euro som sker med stöd av denna förordning ska utföras under dagtid. 2. Ett värdetransportfordon som utför gräsöverskridande transport av kontanter i euro ska starta sin resa från sin hemmedlemsstat och återvända till den samma dag. 3. Med avvikelse från punkterna 1 och 2 får punkt-till-punkt-transporter utföras inom en tidsram på 24 timmar, under förutsättning att transporter av kontanter i euro nattetid är tillåtna enligt nationella regler i hemmedlemsstaten, i den medlemsstat som passeras och i värdmedlemsstaten. 4. Med avvikelse från förordning (EG) nr 1072/2009 ska det inte finnas någon begränsning av antalet leveranser/hämtningar av kontanter i euro som ett värdetransportfordon får utföra i en värdmedlemsstat under samma dag. Artikel 4 Licens för gränsöverskridande värdetransporter 1. Ett företag som vill utföra gränsöverskridande vägtransporter av kontanter i euro ska ansöka om en licens för gränsöverskridande värdetransporter från den beviljande myndigheten i hemmedlemsstaten. 2. Licensen för gränsöverskridande värdetransporter ska beviljas av den beviljande nationella myndigheten för en period av fem år, under förutsättning att det ansökande företaget uppfyller följande villkor: a) Det har godkänts för att utföra värdetransporter inom sin hemmedlemsstat eller, om medlemsstaten inte har något särskilt tillståndsförfarande för värdetransportföretag utöver de allmänna reglerna för säkerhets- eller transportsektorn, det kan visa att det har utfört regelbundna penningtransporter under minst 24 månader i hemmedlemsstaten före ansökan utan att ha överträtt bestämmelser i den medlemsstatens nationella lagstiftning för sådan verksamhet. b) Dess ledning och styrelseledamöter får inte ha någon relevant post i ett straffregister och de ska ha gott anseende och vara redbara, i enlighet med exempelvis relevanta register hos polisen. c) Det ska ha en giltig ansvarsförsäkring, som åtminstone ska täcka skador på tredje parts liv och egendom, oavsett om de kontanter som transporteras är försäkrade. d) Det ansökande företaget, dess värdetransportpersonal, fordon och säkerhetsförfaranden som företaget har anställt eller infört i syfte att utföra gränsöverskridande transporter av kontanter i euro, uppfyller denna förordning eller, där detta uttryckligen anges i denna förordning, nationell lagstiftning som särskilt avser penningtransporter. 3. Licensen för gränsöverskridande värdetransporter ska utarbetas i enlighet med mallen och de fysiska karakteristika som definieras i bilaga I. Värdetransportpersonal i de värdetransportfordon som används för yrkesmässiga gränsöverskridande vägtransporter av kontanter i euro ska, när som helst, för kontrollmyndigheterna kunna visa upp originalet eller en bestyrkt kopia av den giltiga licensen för gränsöverskridande värdetransporter. 4. Licensen för gränsöverskridande värdetransporter ska göra det möjligt för företaget att utföra gränsöverskridande transporter av kontanter i euro enligt bestämmelserna i denna förordning. Genom undantag från förordning (EG) nr 1072/2009 ska innehavaren av en sådan licens inte var skyldig att inneha en gemenskapslicens för internationella godstransporter på väg. Artikel 5 Värdetransportpersonal 1. All värdetransportpersonal ska uppfylla följande krav: a) De får inte ha någon relevant post i ett straffregister och de ska ha gott anseende och vara redbara, i enlighet med exempelvis relevanta register hos polisen. b) De ska inneha ett läkarintyg på att deras fysiska och mentala hälsa är lämplig för arbetet i fråga. c) De ska med framgång ha fullgjort minst 200 timmars särskild grundutbildning, förutom utbildning i vapenanvändning. Minimikraven för den särskilda grundutbildning som avses i led c anges i bilaga VI. Värdetransportpersonalen ska delta i fortbildning på de områden som avses i punkt 3 i bilaga VI minst vart tredje år. 2. Minst en av värdetransportpersonalen i värdetransportfordonet ska ha språkfärdigheter på minst A1-nivå i det eller de språk som används av lokala myndigheter och befolkningen i relevanta områden i den medlemsstat som passeras samt i värdmedlemsstaten. Värdetransportfordonet ska vidare ha kontinuerlig radiokontakt, via värdetransportföretagets sambandscentral, med någon som har språkkunskaper på minst B1-nivå i det språk som används av lokala myndigheter och befolkningen i relevanta områden i den medlemsstat som passeras samt i värdmedlemsstaten så att en effektiv kommunikation med de nationella myndigheterna är möjlig vid alla tillfällen. Artikel 6 Bärande av vapen 1. Värdetransportpersonalen måste följa den gällande lagstiftningen i hemmedlemsstaten, i den medlemsstat som passeras och i värdmedlemsstaten i fråga om bärande av vapen och maximalt tillåten kaliber. 2. Vid inresa i en medlemsstat vars lagstiftning inte tillåter värdetransportpersonal att bära vapen ska värdetransportpersonalens eventuella vapen förvaras ombord i ett låst säkerhetsskåp för vapen som uppfyller den europeiska standarden EN 1143-1. Dessa vapen måste förbli oåtkomliga för värdetransportpersonalen under hela resan på den medlemsstatens territorium. De får tas ut ur säkerhetsskåpet för vapen vid inresa i en medlemsstat vars lagstiftning tillåter att värdetransportpersonalen bär vapen och ska tas ut ur det vid inresa i en medlemsstat vars lagstiftning kräver att värdetransportpersonalen ska vara beväpnad. Säkerhetsskåpet ska endast kunna fjärröppnas av värdetransportfordonets sambandscentral, och sambandscentralen ska först fastställa fordonets exakta geografiska lokalisering. De skyldigheter som avses i första stycket ska även gälla om typen av vapen eller vapnets kaliber inte är tillåten enligt lagstiftningen i den medlemsstat som passeras eller i värdmedlemsstaten. 3. När ett värdetransportfordon, vars hemmedlemsstat inte tillåter värdetransportpersonalen att bära vapen, kör in på en medlemsstats territorium vars lagstiftning kräver att värdetransportpersonal bär vapen, ska värdetransportföretaget säkerställa att värdetransportpersonalen ombord är utrustad med de föreskrivna vapnen och att den uppfyller värdmedlemsstatens minimikrav på vapenutbildning. 4. Värdetransportpersonal som är beväpnad eller åker i ett värdetransportfordon med vapen ombord måste ha en yrkesmässig vapenlicens eller ett tillstånd utfärdat av de nationella myndigheterna i den medlemsstat som passeras och/eller värdmedlemsstaten, i de fall dessa medlemsstater tillåter att värdetransportpersonal är beväpnad, samt uppfylla de nationella kraven för denna yrkesmässiga vapenlicens eller för detta tillstånd. För detta ändamål får medlemsstater godkänna den andra medlemsstatens yrkesmässiga vapenlicens eller tillstånd. 5. Medlemsstaterna ska inrätta en central nationell kontaktpunkt till vilken värdetransportföretag etablerade i andra medlemsstater kan lämna in ansökningar om yrkesmässig vapenlicens eller tillstånd för sin värdetransportpersonal. Federala medlemsstater får inrätta kontaktpunkter på förbundsstatsnivå. Medlemsstaterna ska upplysa den ansökande om resultatet av ansökan inom tre månader efter det att de fullständiga ansökningshandlingarna lämnats in. 6. För att göra det lättare för värdetransportpersonal som är anställd av ett företag som är etablerat i en annan medlemsstat att uppfylla de nationella kraven för att få yrkesmässig vapenlicens eller tillstånd, ska medlemsstaterna medge godkännande av likvärdig yrkesmässig vapenutbildning som genomgåtts i den medlemsstat där den sökandes arbetsgivare är etablerad. Om detta inte är möjligt ska medlemsstaterna säkerställa att nödvändig yrkesmässig vapenutbildning tillhandahålls på deras eget territorium på det av EU:s officiella språk som är officiellt språk i den medlemsstat där den sökandes arbetsgivare är etablerad. Artikel 7 Utrustning i värdetransportfordon 1. Värdetransportfordon ska vara utrustade med GPS-system. Värdetransportföretagets sambandscentral ska alltid exakt kunna lokalisera sina fordon. 2. Värdetransportfordon ska vara försedda med lämplig kommunikationsutrustning så att kontakt när som helst kan upprättas med sambandscentralen för det värdetransportföretag som ansvarar för fordonen och med behöriga nationella myndigheter. Larmnummer för att kontakta polismyndigheterna i den medlemsstat som passeras eller i värdmedlemsstaten ska vara tillgängliga i fordonet. 3. Värdetransportfordon ska vara utrustade på ett sätt som gör det möjligt att registrera tidpunkt och plats för alla leveranser/hämtningar av kontanter i euro för att göra det möjligt att vid varje tidpunkt kontrollera andelen leveranser/hämtningar av kontanter i euro som det hänvisas till i artikel 1 b. 4. När värdetransportfordon är utrustade med IBNS, ska det använda IBNS överensstämma med bilaga II och ha godkänts i en deltagande medlemsstat. Som svar på en begäran om verifikation från myndigheterna i hemmedlemsstaten, värdmedlemsstaten eller den medlemsstat som passeras ska företag som utför gränsöverskridande transporter av kontanter i euro i värdetransportfordon som är utrustade med IBNS inom 48 timmar skriftligen bestyrka att den använda IBNS-modellen är godkänd. Artikel 8 De nationella polisstyrkornas roller Denna förordning påverkar inte tillämpningen av nationella regler som kräver a) att polisen informeras om alla penningtransporter i förväg, b) att värdetransportfordon är försedda med en utrustning som ger polisen möjlighet att spåra dem på distans, c) att punkt-till-punkt-transporter som gäller stora penningbelopp ska eskorteras av polis. Artikel 9 Regler för att garantera säkerheten på leverans-/upphämtningsplatser för kontanter i värdmedlemsstaten Denna förordning påverkar inte tillämpningen av nationella regler som styr värdetransportpersonalens agerande utanför ett värdetransportfordon och säkerheten på de platser där kontanter levereras/hämtas upp i den berörda medlemsstaten. Artikel 10 Tagande ur omlopp av neutraliserade sedlar Värdetransportföretag som bedriver verksamhet enligt denna förordning ska ta alla sedlar ur omlopp som kan ha blivit neutraliserade i samband med att de utfört sin transportverksamhet. De ska överlämna dessa sedlar till den relevanta centralbanksfilialen i sin hemmedlemsstat och lägga fram en skriftlig förklaring om neutraliseringens orsak och art. Om dessa sedlar har samlats in i en värdmedlemsstat ska centralbanken i värdmedlemsstaten informeras av centralbanken i värdetransportföretagets hemmedlemsstat. Artikel 11 Ömsesidig information 1. Medlemsstaterna ska till kommissionen översända de i artikel 8 och 9 nämnda reglerna tillsammans med uppgifter om vilka IBNS de har godkänt och ska omedelbart informera kommissionen om eventuella ändringar som påverkar dessa regler och godkännanden. Kommissionen ska se till att dessa regler liksom en förteckning över godkända IBNS på lämpligt sätt offentliggörs på alla de officiella EU-språk som är officiella språk i de relevanta deltagande medlemsstaterna, i avsikt att samtliga aktörer vid gränsöverskridande värdetransporter snabbt informeras om dem. 2. Medlemsstaterna ska föra register över alla företag som de har beviljat tillstånd för gränsöverskridande värdetransporter och ska informera kommissionen om dess innehåll. De ska uppdatera registret, inklusive med avseende på beslut om att ogiltigförklara eller dra tillbaka en licens enligt artikel 22 och ska omedelbart informera kommissionen om uppdateringen. För att underlätta informationsutbytet ska kommissionen inrätta en central säkrad databas med uppgifter om utfärdade licenser, upphävanden eller återkallanden, vilken ska vara tillgänglig för de berörda myndigheterna i de deltagande medlemsstaterna. 3. Vid genomförandet av artikel 5.1 a ska hemmedlemsstaten ta vederbörlig hänsyn till uppgifter om värdetransportpersonal i straffregistret, samt uppgifter om anseende och integritet beträffande dessa personer som den meddelats av värdmedlemsstaten. 4. Medlemsstater ska informera kommissionen om sina specifika utbildningskrav för värdetransportpersonal med avseende på den särskilda grundutbildning som avses i artikel 5.1 c. Kommissionen ska se till att dessa uppgifter på lämpligt sätt offentliggörs på alla officiella EU-språk som är officiella språk i de relevanta deltagande medlemsstaterna, i avsikt att samtliga aktörer vid gränsöverskridande värdetransporter informeras om dem. 5. Medlemsstaterna ska informera kommissionen om adresser och andra kontaktuppgifter till de nationella kontaktpunkter som avses i artikel 6.5 och om relevant nationell lagstiftning. Kommissionen ska se till att dessa uppgifter på lämpligt sätt offentliggörs i avsikt att samtliga aktörer vid gränsöverskridande värdetransporter informeras om dem. 6. Om en medlemsstat drar tillbaka de yrkesmässiga vapenlicenser eller tillstånd som den har utfärdat till en medlem av värdetransportpersonalen i ett företag som är etablerat i en annan medlemsstat ska den informera den beviljande myndigheten i hemmedlemsstaten om detta. 7. Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om adress och andra kontaktuppgifter för de behöriga myndigheter som avses i artikel 12.2. Kommissionen ska se till att dessa uppgifter på lämpligt sätt offentliggörs i avsikt att samtliga aktörer vid gränsöverskridande värdetransporter informeras om dem. Artikel 12 Förhandsinformation innan den gränsöverskridande transporten påbörjas 1. Ett företag som innehar eller har lämnat in en ansökan om en licens för gränsöverskridande värdetransporter ska minst två månader innan den gränsöverskridande transporten påbörjas informera den beviljande myndigheten om i vilka medlemsstater det kommer att utföra värdetransporter. Hemmedlemsstaten ska därefter omedelbart meddela den eller de berörda medlemsstaterna om att de gränsöverskridande transporterna kommer att inledas. 2. Ett företag som avser att utföra gränsöverskridande transport av kontanter ska på förhand till den eller de relevanta myndigheter som värdmedlemsstaten uppgett lämna uppgift om vilken eller vilka typer av transporter det kommer att använda, vilka personer som kan komma att utföra sådana transporter och vilken typ av vapen som kan komma att bäras. AVSNITT 2 SÄRSKILDA BESTÄMMELSER FÖR VARJE TRANSPORTTYP Artikel 13 Tillåtna transportsätt 1. När det gäller gränsöverskridande vägtransporter av eurosedlar som utförs på medlemsstaternas territorier ska varje medlemsstat tillåta a) minst en av de transporttyper som avses i artiklarna 14, 15, 16, 17 eller 18, och b) de transporttyper som avses i artiklarna 14, 15, 16, 17 och 18 och som är jämförbara med tillåtna transportsätt för inhemska värdetransporter. Artikel 17 ska tillämpas på samtliga medlemsstater när det gäller punkt-till-punkt-transporter. 2. När det gäller gränsöverskridande vägtransporter av euromynt som utförs på medlemsstaternas territorier ska varje medlemsstat tillåta a) minst en av de transporttyper som avses i artikel 19 eller 20, och b) de transporttyper som avses i artiklarna 19 och 20 som är jämförbara med tillåtna transportsätt för inhemska värdetransporter. 3. Transport av både eurosedlar och -mynt ska omfattas av transportsätten för gränsöverskridande transport av eurosedlar. 4. När det gäller tillämpningen av artiklarna 14, 15,16 och 18 får en medlemsstat besluta att endast IBNS från plats till plats får användas på dess territorium för att betjäna bankautomater utanför bankens lokaler, eller andra typer av uttagsautomater utanför bankens lokaler, under förutsättning att samma regler gäller för inhemska värdetransporter. 5. De deltagande medlemsstaterna ska informera kommissionen om de transportsätt som valts i enlighet med denna artikel. Kommissionen ska offentliggöra ett meddelande i Europeiska unionens officiella tidning . Rätten att använda de valda transportsätten ska träda i kraft en månad efter att meddelandet offentliggjorts. De deltagande medlemsstaterna ska tillämpa samma förfarande när nya transportsätt tas i bruk i enlighet med denna artikel. 6. Om en värdmedlemsstat eller en medlemsstat som passeras konstaterar allvarliga brister i ett IBNS i fråga om de tekniska prestanda som normalt krävs, nämligen att det är möjligt att komma åt kontanterna utan att neutraliseringsmekanismen utlöses eller att IBNS har modifierats efter godkännande så att det inte längre uppfyller kriterierna för godkännande, ska den informera kommissionen och den medlemsstat som har godkänt systemet och kan begära att IBNS testas på nytt. I avvaktan på dessa nya tester får medlemsstaterna tillfälligt förbjuda användningen av IBNS på sitt territorium. De ska utan dröjsmål informera kommissionen och de övriga deltagande medlemsstaterna. Artikel 14 Transport av sedlar i ett obepansrat omärkt värdetransportfordon som är utrustat med IBNS Företag som innehar en licens för gränsöverskridande värdetransporter får utföra gränsöverskridande vägtransporter av eurosedlar med ett obepansrat värdetransportfordon som är utrustat med IBNS, under förutsättning att följande villkor är uppfyllda: a) Fordonet är omärkt. b) Det finns minst två personer ur värdetransportpersonalen per fordon. c) Ingen i värdetransportpersonalen bär uniform. Artikel 15 Transport av sedlar i ett icke-bepansrat värdetransportfordon med en tydlig märkning som anger att det är utrustat med IBNS Företag som innehar en licens för gränsöverskridande värdetransporter får utföra gränsöverskridande vägtransporter av eurosedlar med ett obepansrat värdetransportfordon som är utrustat med IBNS, under förutsättning att följande villkor är uppfyllda: a) Fordonet och sedelboxarna är försedda med mycket tydliga markeringar som anger att de är utrustade med IBNS och markeringarna motsvarar de piktogram som avbildas i bilaga III. b) Det finns minst två personer ur värdetransportpersonalen per fordon. Artikel 16 Sedeltransport i ett värdetransportfordon med bepansrad hytt som är utrustat med IBNS Företag som innehar en licens för gränsöverskridande värdetransporter får utföra gränsöverskridande vägtransporter av eurosedlar i ett värdetransportfordon med bepansrad hytt utrustat med IBNS, under förutsättning att följande villkor är uppfyllda: a) Fordonets hytt är bepansrad för att åtminstone kunna motstå vapeneld från ett skjutvapen, i enlighet med specifikationerna i bilaga V. b) Fordonet och sedelboxarna är försedda med mycket tydliga markeringar som anger att de är utrustade med IBNS och markeringarna motsvarar de piktogram som avbildas i bilaga III. c) Fordonets hytt är utrustad med en skottsäker väst för varje medlem av värdetransportpersonalen ombord, som minst uppfyller normen VPAM klass 5, NIJ IIIA eller motsvarande standard. d) Det finns minst två personer ur värdetransportpersonalen per fordon. Värdetransportpersonalen får bära de västar som avses i led c under transport och ska alltid bära dem om så krävs i lagstiftningen i den medlemsstat de befinner sig i. Artikel 17 Sedeltransport i ett helbepansrat värdetransportfordon som inte är utrustat med IBNS Företag som innehar en licens för gränsöverskridande värdetransporter får utföra gränsöverskridande vägtransporter av eurosedlar med ett helbepansrat värdetransportfordon som inte är utrustat med IBNS, under förutsättning att följande villkor är uppfyllda: a) De delar av fordonet där värdetransportpersonalen befinner sig är bepansrade för att åtminstone kunna motstå vapeneld från ett skjutvapen, i enlighet med specifikationerna i bilaga V. b) Fordonets hytt är utrustad med en skottsäker väst för varje medlem av värdetransportpersonalen ombord, som minst uppfyller normen VPAM klass 5, NIJ IIIA eller motsvarande standard. c) Det finns minst tre personer ur värdetransportpersonalen per fordon. Värdetransportpersonalen får bära de västar som avses i led b under transport och ska alltid bära dem om så krävs i lagstiftningen i den medlemsstat de befinner sig i. Artikel 18 Sedeltransport i ett helbepansrat värdetransportfordon som är utrustat med IBNS Företag som innehar en licens för gränsöverskridande värdetransporter får utföra gränsöverskridande vägtransporter av eurosedlar i ett helbepansrat värdetransportfordon som är utrustat med IBNS, i enlighet med artiklarna 16 b och 17 a och b. Det måste finnas minst två personer ur värdetransportpersonalen per fordon. Artikel 19 Transport av mynt i ett obepansrat värdetransportfordon Företag som innehar en licens för gränsöverskridande värdetransporter får utföra gränsöverskridande vägtransporter av euromynt med ett obepansrat värdetransportfordon som enbart fraktar mynt, under förutsättning att följande villkor är uppfyllda: a) Fordonet är omärkt. b) Det finns minst två personer ur värdetransportpersonalen per fordon. c) Ingen i värdetransportpersonalen bär uniform. Artikel 20 Transport av mynt i ett värdetransportfordon med bepansrad hytt Företag som innehar en licens för gränsöverskridande värdetransporter får utföra gränsöverskridande vägtransporter av euromynt med ett värdetransportfordon med bepansrad hytt som enbart fraktar mynt, under förutsättning att följande villkor är uppfyllda: a) Fordonets hytt är bepansrad för att åtminstone kunna motstå vapeneld från ett skjutvapen, i enlighet med specifikationerna i bilaga V. b) Fordonets hytt är försedd med mycket tydliga markeringar som anger att det enbart fraktar mynt, och dessa markeringar motsvarar det piktogram som avbildas i bilaga IV. c) Fordonets hytt är utrustad med en skottsäker väst för varje medlem av värdetransportpersonalen ombord, som minst uppfyller normen VPAM klass 5, NIJ IIIA eller motsvarande standard. d) Det finns minst två personer ur värdetransportpersonalen per fordon. Värdetransportpersonalen får bära de västar som avses i led c under transport och ska bära dem om så krävs i lagstiftningen i den medlemsstat de befinner sig i. AVSNITT 3 SLUTBESTÄMMELSER Artikel 21 Efterlevnad Under den tid som en licens för gränsöverskridande värdetransporter är i kraft ska hemmedlemsstater säkerställa att de bestämmelser som fastställs i denna förordning efterlevs, till exempel genom slumpmässiga kontroller utan förvarning. Sådana kontroller kan även utföras av värdmedlemsstater. Artikel 22 Sanktioner 1. Om de behöriga nationella myndigheterna finner att det har skett en överträdelse av något av de villkor enligt vilka licensen för gränsöverskridande värdetransporter beviljades, får den beviljande myndigheten skicka en varning till det berörda företaget, förelägga böter, tillfälligt dra in licensen för en period på mellan två veckor och två månader eller helt dra tillbaka licensen, beroende på överträdelsens art eller hur allvarlig den är. Den beviljande myndigheten kan också förbjuda det berörda företaget att ansöka om en ny licens under en tid av högst fem år. 2. Den medlemsstat som passeras eller värdmedlemsstaten ska meddela varje överträdelse av denna förordning – inberäknat överträdelser av de nationella regler som avses i artiklarna 8 och 9 – till de behöriga nationella myndigheterna i hemmedlemsstaten som ska besluta om en lämplig sanktion. Den medlemsstat som passeras eller värdmedlemsstaten får vidare förelägga böter vid överträdelse av de nationella regler som avses i artiklarna 8 och 9 eller de tillåtna transportsätt som avses i artikel 13. Den kan förbjuda värdetransportpersonal som har gjort sig skyldiga till sådana överträdelser att utföra gränsöverskridande transporter av kontanter på sitt territorium om överträdelsen kan tillskrivas dem. 3. Den medlemsstat som passeras eller värdmedlemsstaten får tillfälligt dra in ett värdetransportföretags rätt att transportera kontanter i euro på sitt territorium för en period på högst två månader, i avvaktan på ett beslut av den beviljande myndigheten i hemmedlemsstaten som ska fattas inom samma period, i de fall där värdetransportföretaget a) inte har följt bestämmelserna i denna förordning gällande minsta antal värdetransportpersonal per värdetransportfordon eller gällande vapen, b) utför sin transportverksamhet på ett sätt som utgör fara för allmän ordning, eller c) vid upprepade tillfällen har begått överträdelser av denna förordning. 4. Den medlemsstat som utfärdade den yrkesmässiga vapenlicensen eller tillståndet får utfärda sanktioner mot värdetransportpersonalen i enlighet med sina nationella regler i händelse av överträdelse av dess nationella vapenlagstiftning. 5. Dessa sanktioner ska stå i proportion till hur allvarlig överträdelsen är. Artikel 23 Säkerhetsåtgärder i nödsituationer 1. En medlemsstat får besluta att införa tillfälliga säkerhetsåtgärder utöver dem som avses i denna förordning i händelse av ett allvarligt problem som har stor inverkan på värdetransporternas säkerhet. Sådana tillfälliga åtgärder ska gälla alla värdetransporter på hela eller delar av medlemsstatens territorium, ska gälla i högst fyra veckor och ska omedelbart meddelas till kommissionen. Kommissionen ska se till att informationen offentliggörs omgående på lämpligt sätt. 2. För en förlängning av de tillfälliga åtgärder som avses i punkt 1 utöver en period på fyra veckor krävs ett förhandsgodkännande från kommissionen. Kommissionen ska inom 72 timmar efter att ha mottagit en begäran besluta om huruvida ett sådant förhandsgodkännande kan beviljas. Artikel 24 Avlöning av värdetransportpersonal som utför gränsöverskridande transporter Värdetransportpersonal som utför gränsöverskridande transporter i enlighet med denna förordning ska garanteras den relevanta minimilönen, inklusive övertidsersättning, i värdmedlemsstaten i enlighet med artikel 3.1 c i direktiv 96/71/EG. Om den relevanta minimilönen i värdmedlemsstaten är högre än den lön den anställde uppbär i hemmedlemsstaten ska den relevanta minimilönen, inklusive övertidsersättning, i värdmedlemsstaten gälla för hela arbetsdagen. Om transport utförs i fler än en värdmedlemsstat under samma dag och fler än en av dessa medlemsstater har högre relevanta minimilöner än den lön som gäller i hemmedlemsstaten ska den högsta av de minimilönerna, inklusive övertidsersättning, gälla för hela arbetsdagen. Om en anställd vid ett värdetransportföretag, på grund av vad som anges i kontrakt, lagar och andra föreskrifter eller praktiska överenskommelser, utför gränsöverskridande transporter under mer än 100 arbetsdagar under ett kalenderår i en annan medlemsstat ska de anställningsvillkor som det hänvisas till i direktiv 96/71/EG tillämpas fullt ut för alla arbetsdagar som helt eller delvis tillbringas i den värdmedlemsstaten under det kalenderåret. För att fastställa de relevanta anställningsvillkoren ska artikel 4 i direktiv 96/71/EG äga motsvarande tillämpning. Artikel 25 Kommittén för gränsöverskridande transport av kontanter i euro 1. En kommitté för gränsöverskridande transport av kontanter i euro ska inrättas. Den ska ledas av kommissionen och bestå av två representanter per deltagande medlemsstat, tillsammans med två representanter för Europeiska centralbanken. 2. Kommittén ska sammanträda minst en gång om året för att utbyta synpunkter om genomförandet av denna förordning. Den ska för detta ändamål samråda med intressenterna i branschen, liksom med arbetsmarknadens parter, och när så är lämpligt beakta deras synpunkter. Den ska rådfrågas om förberedandet av den översyn som avses i artikel 26. Artikel 26 Översyn Kommissionen ska senast den 1 december 2016 och därefter vart femte år rapportera till Europaparlamentet och rådet om genomförandet av denna förordning. Den ska för detta ändamål samråda med intressenterna i branschen liksom med arbetsmarknadens parter och därefter med medlemsstaterna. Rapporten ska särskilt behandla möjligheten att införa gemensamma utbildningskrav för värdetransportpersonals bärande av vapen och att ändra artikel 24 mot bakgrund av direktiv 96/71/EG, noggrant beakta den tekniska utvecklingen på IBNS-området, undersöka det eventuella mervärdet av att bevilja en EU-värdetransportlicens på gruppnivå och bedöma om förordningen behöver ändras i enlighet med detta. Artikel 27 Ändring av tekniska föreskrifter Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 28 med avseende på ändringar av bilaga II och av de tekniska föreskrifter om gällande standarder för bepansring av värdetransportfordon och för skottsäkra västar enligt artiklarna 16, 17, 18 och 20, för säkerhetsskåp för vapen enligt artikel 6.2, för att beakta tekniska framsteg och eventuella nya europeiska standarder. Artikel 28 Utövande av delegeringen 1. Befogenhet att anta delegerade akter ska ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel. 2. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 27 ska ges till kommissionen tills vidare från och med den 30 november 2012. 3. Den delegering av befogenheter som avses i artikel 27 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning , eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft. 4. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna. 5. En delegerad akt som antas i enlighet med artikel 27 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av tre månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med tre månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ. Artikel 29 Ikraftträdande Denna förordning träder i kraft tolv månader efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning . Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i medlemsstaterna i enlighet med fördragen. Utfärdad i Strasbourg den 16 november 2011. På Europaparlamentets vägnar J. BUZEK Ordförande På rådets vägnar W. SZCZUKA Ordförande ( 1 ) EUT C 278, 15.10.2010, s. 1 . ( 2 ) Europaparlamentets ståndpunkt av den 27 september 2011 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 27 oktober 2011. ( 3 ) EUT L 376, 27.12.2006, s. 36 . ( 4 ) EUT L 300, 14.11.2009, s. 72 . ( 5 ) EGT L 18, 21.1.1997, s. 1 . ( 6 ) EUT L 309, 25.11.2005, s. 9 . ( 7 ) EGT 17, 6.10.1958, s. 385 . BILAGA I MODELL FÖR LICENS FÖR GRÄNSÖVERSKRIDANDE VÄRDETRANSPORTER BILAGA II INTELLIGENT SYSTEM FÖR NEUTRALISERING AV SEDLAR (IBNS) I. Definitioner och allmänna bestämmelser Ett IBNS kan antingen innehålla sedlar (med eller utan emballage) eller en eller flera kassetter för bankautomater (ATM-kassetter) eller för andra typer av uttagsautomater. Ett IBNS måste ha blivit godkänt i en deltagande medlemsstat för att kunna användas för gränsöverskridande transport av kontanter i euro enligt denna förordning. Godkännandet måste göras enligt en befintlig särskild europeisk standard. Så länge en sådan standard saknas måste godkännandet ske i enlighet med denna bilaga. II. Förfarande för godkännande av IBNS a) För att kunna godkännas måste ett IBNS ha genomgått tester i ett av en deltagande medlemsstat godkänt eller erkänt provningslaboratorium. Det måste dessutom åtföljas av bruksanvisningar som anger operativa förfaranden och villkor som garanterar att sedlarna effektivt förstörs eller neutraliseras. Dessa tester ska göra det möjligt att säkerställa att ett IBNS uppfyller följande tekniska prestanda: i) Krav på övervakningssystemets huvudfunktioner — Instruktionerna rörande villkoren för tillträde till och användning av IBNS ska kunna övervakas och registreras löpande. — Efterlevnaden av dessa instruktioner ska kunna kontrolleras löpande och onormala situationer upptäckas. — Sedlarna ska automatiskt och omedelbart kunna neutraliseras om instruktionerna inte följs, onormala situationer upptäcks eller om sedelboxen öppnas utanför de förprogrammerade perioderna och/eller platserna. ii) Platser där övervakningssystemet kan programmeras, samt värdetransportpersonalens möjligheter att påverka hur ett IBNS fungerar Ett IBNS får endast programmeras på ett säkrat område. Ett obrutet IBNS får endast programmeras på en säker plats. Värdetransportpersonal får inte på något sätt kunna påverka ett IBNS sätt att fungera utanför de förprogrammerade tidsperioderna och/eller platserna. Om neutraliseringen utlöses med ett tidsförskjutningssystem får emellertid värdetransportpersonalen kunna omstarta tidsförskjutningen en gång. iii) Platser där ett IBNS får öppnas (för obrutna system) Ett IBNS får endast öppnas på de förprogrammerade bestämmelseorterna. b) Ett IBNS måste testas på nytt vart femte år, oberoende av om den nationella provningen har utfärdats för en obegränsad tid. Om de nya testerna inte är entydiga är godkännandet inte längre giltigt för gränsöverskridande transport enligt denna förordning. c) För att klara testet måste ett av följande resultat uppnås under utförandet av testerna: — Det var inte möjligt att komma åt sedlarna och inga skador uppstod på IBNS, vars mekanism förblev intakt. — IBNS skadades, men det var inte möjligt att komma åt sedlarna utan att utlösa neutraliseringssystemet. III. Provningsförfaranden I denna bilaga fastställs testmetoden och standarder för resultat som de testade systemen måste uppnå. Anpassningar får dock göras på nationell nivå för att samordna dem med de befintliga testprotokoll som laboratorierna i varje medlemsstat följer. För att IBNS ska kunna godkännas måste IBNS-tillverkaren se till att resultaten av de provningsförfaranden som fastställs i denna bilaga vidarebefordras till den godkännande myndigheten. a) Test av IBNS motståndskraft mot olika manipulations- eller åverkansscenarier. Medlemsstaterna måste utföra sex av de olika simulerade manipulations-/åverkansscenarierna, men de övriga testerna får också utföras i enlighet med tillämpliga nationella regler. För vart och ett av de utförda testerna ska resultatet vara godkänt i den mening som avses i punkt II c. — obligatoriska tester: 1. avbrott i strömförsörjningen, 2. inbrytning i sedelboxen, 3. öppnande av sedelboxen med våldsåverkan (t.ex. slägga), 4. snabb uppskärning (”guillotinering”), 5. nedsänkning i vätska, 6. gradvis och omedelbar exponering för extrema temperaturer (varmt eller kallt), ex. avkylning i flytande kväve och uppvärmning i en förupphettad ugn. — rekommenderade tester som även kan utföras: 7. förmåga att motstå vapeneld (t.ex. med 12-kalibers patroner), 8. användning av kemikalier, 9. fritt fall, 10. exponering för betydande elektromagnetiska stötar, och 11. exponering för betydande elektrostatiska stötar. b) Den effektivitet med vilken sedlar neutraliseras. För närvarande används missfärgning, kemisk destruering och förbränning. Eftersom det kan ske tekniska framsteg är förteckningen över använda processer inte uttömmande utan endast vägledande. Efter ett obehörigt försök att få tillgång till sedlarna genom olika former av manipulation/åverkan måste sedlarna antingen förstöras eller missfärgas. Minst tre tester måste utföras. 100 % av sedlarna måste oåterkalleligt neutraliseras. Det måste vidare vara uppenbart för varje innehavare av sedlarna att de har varit blivit neutraliserade. Minst 10 % av ytan på båda sidor av varje sedel måste ha missfärgats om sedlarna ligger i säkerhetssäckar. Om sedlar inte ligger i säkerhetssäckar måste minst 20 % av ytan på båda sidor av varje sedel ha missfärgats. För destrueringssystem måste i båda fallen minst 20 % av varje sedels yta ha förstörts. c) Innehållet i testerna av sedlarnas förmåga att motstå tvättning – för IBNS som använder svärtning. För sådan ”tvättning” måste olika produkter och kombinationer av produkter användas. Olika scenarier måste prövas för att variera temperatur och varaktighet vid tvättningen. Två förfaranden måste användas för dessa tvättningstester: — tvättning ska utföras omedelbart efter det att sedlarna missfärgats, och — tvättning ska utföras 24 timmar efter det att sedlarna missfärgats. Dessa tester måste utföras på ett representativt urval äkta sedlar som används i euroområdet. Ett av följande resultat måste ha uppnåtts efter det att dessa tester avslutats: — Tvättningen ledde till att sedlarna förstördes. — Tvättningen efterlämnade synligt bläck på minst 10 % av ytan på varje sedel (svärtningstest av det använda bläcket). — Tvättningen ledde till att både sedlarnas ursprungliga färg och deras säkerhetskomponenter förändrades. IV. Säkerhetsgarantier för de använda systemen Kemiska ämnen som utlöses från IBNS för att neutralisera sedlar kan eventuellt omfattas av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 av den 18 december 2006 om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach) och inrättande av en europeisk kemikaliemyndighet ( 1 ) . Den förordningen behandlar risker för människors hälsa och miljön från tillverkade, importerade eller enbart använda ämnen som ingår i en blandning eller i en produkt. För att ett IBNS ska bli godkänt måste tillverkaren kontrollera om det är nödvändigt att registrera eller anmäla ämnen som ingår i dess produkter eller att upplysa kunderna om säker användning. Tillverkaren kan också vara ålagd rättsliga förpliktelser om dessa ämnen är upptagna på kandidatlistan över ämnen som inger mycket stora betänkligheter eller listan över ämnen som kräver ett godkännande enligt förordning (EG) nr 1907/2006. Dessa förpliktelser gäller inte bara de förtecknade ämnena i sig eller i blandningar, utan också när dessa ämnen ingår i produkter. IBNS-tillverkaren måste förse den godkännande myndigheten i medlemsstaten med ett certifikat som innehåller resultaten av denna kontroll och som förtecknar de ämnen eller beståndsdelar som används för att säkerställa destruering eller neutralisering av sedlarna och intygar att de inte utgör en allvarlig hälsorisk för värdetransportpersonalen eller centralbankspersonalen vid inandning eller kontakt med huden. Certifikatet måste dessutom ange om eventuella försiktighetsåtgärder ska vidtas. Den godkännande myndigheten måste för det IBNS som den godkänt överlämna certifikatet till centralbankerna i de deltagande medlemsstaterna. Certifikatet för detta ändamål kan inkludera en analys av riskerna vid exponering för kemikalierna, dvs. maximalt tillåten exponeringstid för en viss given kvalitet. ( 1 ) EUT L 396, 30.12.2006, s. 1 . BILAGA III IBNS PIKTOGRAM Piktogram värdetransportfordon utrustade med IBNS Piktogram sedelboxar utrustade med IBNS BILAGA IV PIKTOGRAM FÖR VÄRDETRANSPORTFORDON SOM UTESLUTANDE TRANSPORTERAR MYNT BILAGA V SPECIFIKATIONER AVSEENDE BEPANSRING De minimikrav för bepansring som avses i avsnitt 2 i denna förordning innebär att ett bepansrat värdetransportfordon ska kunna motstå vapeneld från ett skjutvapen av typ Kalashnikov med en kaliber på 7,62 mm × 39 mm, med helmantlad (pläterad) ammunition med järnkärna med en vikt på 7,97 gram (+/– 0,1 gram), med en hastighet på minst 700 meter/sekund, på ett skjutavstånd på 10 meter (+/– 0,5 meter). BILAGA VI MINIMIKRAV FÖR GRUNDUTBILDNINGEN FÖR VÄRDETRANSPORTPERSONAL SOM UTFÖR GRÄNSÖVERSKRIDANDE TRANSPORTER AV KONTANTER I EURO Värdetransportpersonal som deltar i yrkesmässig gränsöverskridande vägtransport av kontanter i euro mellan medlemsstater i euroområdet måste 1. fullt ut ha följt och avslutat den grundutbildning som fastställs i deras relevanta nationella lagbestämmelser och/eller relevanta kollektivavtal eller, om sådana saknas, utbildningskurser som anordnas av den nationella sammanslutningen för värdetransport-/bevakningsbranschen eller av företaget internt, 2. ha klarat den examen som följer på denna grundutbildning eller varje annat förfarande som syftar till att pröva inlärningsresultatet, och 3. fullt ut ha följt och avslutat de kompletterande utbildningsmoment som fastställs i denna bilaga, och som minst omfattar följande: — Gränsöverskridande värdetransportrutiner. — Unionslagstiftning om värdetransporter. — Gällande nationell lagstiftning om värdetransporter i de medlemsstater som passeras och i värdmedlemsstaterna. — Trafikbestämmelser för värdetransporter i de medlemsstater som passeras och i värdmedlemsstaterna (inklusive värdetransportfordons rätt att använda särskilda körbanor). — Nationella säkerhetsmässiga uppföranderegler i händelse av angrepp i de medlemsstater som passeras och i värdmedlemsstaterna. — Organisation av och operativa procedurer för värdetransporter som skyddas av IBNS-teknik i de medlemsstater som passeras och i värdmedlemsstaterna. — Gällande nationella operativa uppföranderegler och föreskrifter i de medlemsstater som passeras och i värdmedlemsstaterna. — Nationella uppföranderegler i nödsituationer i de medlemsstater som passeras och i värdmedlemsstaterna i händelse av motorhaveri, trafikolyckor, samt vid tekniska och mekaniska fel på värdetransportutrustning eller fordon. — Nationella administrativa förfaranden och bolagsregler i de medlemsstater som passeras och i värdmedlemsstaterna beträffande kommunikation med ledningscentral osv. i alla medlemsstater som passeras eller alla värdmedlemsstater. — Information och utbildning rörande samarbete och lämpliga uppföranderegler för samarbete med nationella, regionala och lokala polisstyrkor även beträffande kontroller av värdetransportfordon och värdetransportpersonal. — Gällande nationell lagstiftning och unionslagstiftning och/eller gällande kollektivavtal om arbetstid, antal obligatoriska pauser i arbetet, arbetsvillkor, gällande löneförmåner osv. — Gällande nationell lagstiftning och unionslagstiftning och/eller gällande kollektivavtal om värdetransportpersonalens viloperioder – när de krävs, hur ofta, varje viloperiods längd, om säker plats, om kommunikation med sambandscentraler osv. — Gällande säkerhetsbestämmelser för leverans/upphämtning (säker plats, hantering av gaturisk osv.). — Relevant nationell lagstiftning om användning och förvaring av vapen. — Offensiva och defensiva körtekniker. — Relevant utbildning om användningen av GPS, telefon och annan teknisk utrustning/tekniska system som används vid gränsöverskridande värdetransporter. — Nationell arbetsmiljölagstiftning i de medlemsstater som passeras och i de medlemsstater som betjänas som är relevant för arbetstagare som utför värdetransporter och förflyttar sig i stora vägfordon, samt uppföranderegler i händelse av en anställds skada eller sjukdom. — Första-hjälpen-utbildning Utbildningen måste vidare inbegripa följande moment: — Förebyggande och avhjälpande åtgärder med avseende på stresshantering och våld från tredje man. — Arbetsrelaterad riskbedömning. — Språkutbildning där så krävs för att uppfylla de språkkrav som föreskrivs i artikel 5.2. BILAGA VII EUROPARÅDETS GEMENSAMMA RAM AVSEENDE REFERENSNIVÅER FÖR SPRÅK Nivå B1: Förmåga att förstå huvudinnehållet i en tydlig normal framställning om välkända företeelser som man regelbundet stöter på i arbetet, i skolan, på fritiden, osv. Förmåga att fungera i de flesta situationer som kan uppstå vid resor i länder eller områden där språket talas. Förmåga att skriva enkel, sammanhängande text om välkända ämnen eller ämnen av personligt intresse. Förmåga att beskriva upplevelser och intryck, drömmar, förhoppningar och ambitioner samt kortfattat motivera och förklara åsikter och framtidsplaner. Nivå A1: Förmåga att förstå och använda familjära vardagsuttryck och mycket elementära fraser som syftar till att tillgodose konkreta behov. Förmåga att presentera sig själv och andra och kan ställa och besvara frågor om personupplysningar som t.ex. om var han eller hon bor, om bekanta och ägodelar. Förmåga att delta i enkla dialoger, förutsatt att den andra personen talar långsamt och tydligt och är beredd att hjälpa till.