L_2013297SV.01009401.xml 7.11.2013 SV Europeiska unionens officiella tidning L 297/94 EUROPEISKA CENTRALBANKENS FÖRORDNING (EU) nr 1074/2013 av den 18 oktober 2013 om statistikrapporteringskrav för postgiroinstitut som tar emot inlåning från icke-monetära finansinstitut med hemvist i euroområdet (ECB/2013/39) ECB-RÅDET HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken, särskilt artikel 5, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2533/98 av den 23 november 1998 om Europeiska centralbankens insamling av statistiska uppgifter ( 1 ) , särskilt artiklarna 5.1 och 6.4, med beaktande av Europeiska kommissionens yttrande, och av följande skäl: (1) Eftersom omfattande ändringar behöver göras av Europeiska centralbankens förordning (EG) nr 1027/2006 av den 14 juni 2006 om statistikrapporteringskrav för postgiroinstitut som tar emot inlåning från icke-monetära finansinstitut med hemvist i euroområdet (ECB/2006/8) ( 2 ) , bör den omarbetas, särskilt mot bakgrund av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 549/2013 av den 21 maj 2013 om det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet i Europeiska unionen ( 3 ) , så att den blir mer översiktlig. (2) Av artikel 2.1 i förordning (EG) nr 2533/98 framgår att Europeiska centralbanken (ECB), för att ECB:s rapporteringskrav i fråga om statistiska uppgifter ska efterlevas, har rätt att med hjälp av de nationella centralbankerna insamla statistiska uppgifter inom ramen för referenspopulationen av uppgiftslämnare och för vad som krävs för att utföra Europeiska centralbankssystemets uppgifter. Av artikel 2.2 b framgår att postgiroinstitut utgör en del av referenspopulationen i den utsträckning som krävs för att uppfylla ECB:s statistikrapporteringskrav bl.a. inom den monetära och finansiella statistiken. (3) Huvudsyftet med postgiroinstitutens uppgifter är att förse ECB med adekvat statistik över undersektorn postgiroinstitutens finansiella verksamhet i de medlemsstater som har euron som valuta (nedan kallade euroområdets medlemsstater ), vilka ses som ett enda ekonomiskt område. (4) Enligt artikel 3.1 i Europeiska centralbankens förordning (EU) nr 1071/2013 av den 24 september 2013 om de monetära finansinstitutens balansräkningar (ECB/2013/33) ( 4 ) består den faktiska uppgiftslämnande populationen för den förordningen av MFI som har sin hemvist inom territoriet för euroområdets medlemsstater. (5) Euroområdets penningmängdsaggregat och deras motposter sammanställs främst utifrån uppgifter i balansräkningarna för MFI som insamlas enligt förordning (EG) nr 1071/2013 (ECB/2013/33). Euroområdets penningmängdsaggregat innehåller dock inte endast MFI:s monetära skulder gentemot icke-MFI med hemvist i euroområdet exklusive statlig förvaltning, utan också statens monetära skulder gentemot icke-MFI med hemvist i euroområdet exklusive statlig förvaltning. (6) I vissa av euroområdets medlemsstater hör postgiroinstitut inte till sektorn statlig förvaltning i enlighet med det reviderade europeiska nationalräkenskapssystemet (nedan kallat ENS 2010 ) som fastställs genom förordning (EU) nr 549/2013, och är inte längre begränsade till att ta emot inlåning uteslutande för statens räkning utan får ta emot inlåning för egen räkning. (7) Postgiroinstitut som tar emot inlåning bedriver i detta hänseende liknande verksamhet som MFI. Båda typer av institut bör därför omfattas av liknande krav på statistikrapportering i den mån sådana krav är relevanta för deras verksamhet. (8) Man måste säkerställa en harmoniserad behandling och garantera tillgängligheten av statistiska uppgifter om postgiroinstitutens inlåning. (9) De standarder om skydd och användning av konfidentiella statistiska uppgifter som fastställs i artikel 8 i förordning (EG) nr 2533/98 bör tillämpas. (10) Enligt artikel 7.1 i förordning (EG) nr 2533/98 får ECB använda sanktioner mot sådana uppgiftslämnare som inte uppfyller de rapporteringskrav ifråga om statistiska uppgifter som framgår av ECB:s förordningar eller beslut. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Definitioner I denna förordning avses med 1. uppgiftslämnare och hemvist: samma betydelse som enligt definitionen i artikel 1 i förordning (EG) nr 2533/98. 2. postgiroinstitut: sådana postkontor som tillhör sektorn icke-finansiella bolag (sektor S.11 i ENS 2010) och som ett komplement till posttjänster tar emot inlåning från icke-MFI med hemvist i euroområdet i syfte att tillhandahålla penningöverföringstjänster till insättarna. 3. berörd nationell centralbank: den nationella centralbanken i den medlemsstat i euroområdet där postgiroinstitutet har sin hemvist. Artikel 2 Faktisk uppgiftslämnande population 1. Den faktiska uppgiftslämnande populationen ska bestå av de postgiroinstitut som har sin hemvist i territoriet för euroområdets medlemsstater. 2. ECB:s direktion får upprätta och föra en förteckning över postgiroinstitut som omfattas av denna förordning. De nationella centralbankerna och ECB ska på lämpligt sätt göra förteckningen och uppdateringar av denna tillgänglig för de berörda postgiroinstituten, vilket inkluderar på elektronisk väg, via internet eller, på begäran av de berörda postgiroinstituten, i pappersversion. Förteckningen upprättas endast för informationsändamål. Om den senast tillgängliga versionen av förteckningen är felaktig ska ECB emellertid inte besluta om sanktioner för postgiroinstitut som underlåtit att på ett korrekt sätt fullgöra sin statistiska rapporteringsskyldighet i den mån som underlåtenheten beror på att enheten i god tro utgått från den felaktiga förteckningen. 3. De nationella centralbankerna får bevilja postgiroinstitut undantag från kravet att rapportera statistiska uppgifter enligt denna förordning, förutsatt att de begärda statistiska uppgifterna redan insamlas från andra tillgängliga källor. De nationella centralbankerna ska i god tid kontrollera att detta villkor uppfylls för att bevilja eller om nödvändigt återkalla ett undantag med verkan från varje kalenderårs början, enligt överenskommelse med ECB. Artikel 3 Skyldigheter i fråga om statistikrapportering 1. Den faktiska uppgiftslämnande populationen ska varje månad lämna statistiska uppgifter om sin balansräkning vid månadens slut, avseende stocksiffror, till berörd nationell centralbank. 2. De statistiska uppgifter som ska lämnas enligt denna förordning avser sådan verksamhet som postgiroinstitutet bedrivit för egen räkning och som specificeras i bilagorna I och II. 3. De nödvändiga statistiska uppgifterna enligt den här förordningen ska rapporteras i enlighet med de minimistandarder för överföring, noggrannhet, begreppsmässig överensstämmelse och revidering som framgår av bilaga III. 4. De nationella centralbankerna ska fastställa och genomföra de rapporteringsförfaranden som ska följas av den faktiska uppgiftslämnande populationen i enlighet med nationella krav. De nationella centralbankerna ska säkerställa att dessa förfaranden medför att de begärda statistiska uppgifterna enligt denna förordning rapporteras och att de ger möjlighet till vederbörlig kontroll av att minimistandarderna enligt bilaga III för överföring, noggrannhet, begreppsmässig överensstämmelse och revidering följs. Artikel 4 Fusioner, uppdelningar och omorganisationer Vid en fusion, uppdelning eller någon annan omorganisation som kan påverka uppgiftslämnarens fullgörande av sina skyldigheter på statistikområdet, så ska denne – så snart avsikten att genomföra en sådan åtgärd har offentliggjorts och i god tid innan fusionen, uppdelningen eller omorganisationen får verkan – underrätta den berörda nationella centralbanken om de förfaranden som planeras för att uppfylla rapporteringskraven enligt den här förordningen. Artikel 5 Tidsramar De nationella centralbankerna ska överföra de statistiska uppgifterna enligt artikel 3.1 och 3.2 till ECB senast vid slutet av den femtonde arbetsdagen efter utgången av den månad som uppgifterna avser. De nationella centralbankerna ska besluta när de behöver få in materialet från uppgiftslämnarna för att kunna hålla denna deadline. Artikel 6 Redovisningsregler för statistikrapporteringen 1. Med beaktande av punkterna 2 och 3 ska de redovisningsregler som postgiroinstitut tillämpar när de lämnar uppgifter i enlighet med den här förordningen vara de som finns i de nationella genomförandereglerna för rådets direktiv 86/635/EEG av den 8 december 1986 om årsbokslut och sammanställd redovisning för banker och andra finansiella institut ( 5 ) , liksom övriga tillämpliga internationella redovisningsstandarder. 2. Inlåning och utlåning ska redovisas med utestående nominella belopp vid slutet av månaden. Inlåning och utlåning får inte nettas mot andra tillgångar eller skulder. 3. Utan att det påverkar rådande redovisningspraxis och nettningsrutiner i euroområdets medlemsstater ska alla finansiella tillgångar och skulder redovisas brutto för statistiska ändamål. 4. De nationella centralbankerna får tillåta att lån med reserveringar rapporteras netto utan reserveringar och att köpta lån rapporteras till det vid förvärvet överenskomna priset, förutsatt att sådan rapporteringspraxis tillämpas av alla inhemska uppgiftslämnare. Artikel 7 Kontroll och obligatorisk insamling De nationella centralbankerna ska utöva rätten att kontrollera eller att obligatoriskt samla in de uppgifter som uppgiftslämnarna ska lämna i enlighet med denna förordning, utan att detta påverkar ECB:s rätt att själv utöva denna rättighet. Denna rätt ska särskilt utövas av de nationella centralbankerna då ett postgiroinstitut som ingår i den faktiska uppgiftslämnande populationen inte uppfyller de minimistandarder för överföring, noggrannhet, begreppsmässig överensstämmelse och revidering som anges i bilaga III. Artikel 8 Första rapportering Den första rapporteringen ska starta med månadsvisa uppgifter för december 2014. Artikel 9 Upphävande 1. Förordning (EG) nr 1027/2006 (ECB/2006/8) ska upphöra att gälla från januari 2015. 2. Hänvisningar till den upphävda förordningen ska anses som hänvisningar till den här förordningen och ska läsas i enlighet med tabellen i bilaga IV. Artikel 10 Slutbestämmelser Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning . Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2015. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i medlemsstaterna i enlighet med fördragen. Utfärdad i Frankfurt am Main den 18 oktober 2013. På ECB-rådets vägnar Mario DRAGHI ECB:s ordförande ( 1 ) EGT L 318, 27.11.1998, s. 8 . ( 2 ) EUT L 184, 6.7.2006, s. 12 . ( 3 ) EUT L 174, 26.6.2013, s. 1 . ( 4 ) Se sidan 1 i detta nummer av EUT. ( 5 ) EGT L 372, 31.12.1986, s. 1 . BILAGA I STATISTIKRAPPORTERINGSKRAV BILAGA II DEFINITIONER MED BETYDELSE FÖR STATISTIKRAPPORTERINGSKRAVEN Sammanställning för statistiska ändamål inom samma nationella territorium Postgiroinstitut ska för statistikändamål sammanställa verksamheten för alla sina kontor (inregistrerade kontor, huvudkontor och/eller filialer) inom samma nationella territorium. Sammanställning över nationsgränser är inte tillåten för statistiska ändamål. a) Om ett moderbolag och dess dotterbolag är postgiroinstitut och belägna i samma medlemsstat får moderbolaget sammanställa dotterbolagens verksamhet i statistikmaterialet. b) Om ett postgiroinstitut har filialer inom territoriet för andra av euroområdets medlemsstater, ska det inregistrerade kontoret eller huvudkontoret i en viss medlemsstat i euroområdet betrakta positioner gentemot alla dessa filialer som positioner gentemot hemmahörande i euroområdets andra medlemsstater. Omvänt ska en filial i en viss medlemsstat i euroområdet betrakta positioner gentemot det inregistrerade kontoret eller huvudkontoret eller gentemot institutets övriga filialer inom territoriet för euroområdets andra medlemsstater som positioner gentemot aktörer med hemvist i euroområdets andra medlemsstater. c) Om ett postgiroinstitut har filialer utanför territoriet för euroområdets medlemsstater, ska det inregistrerade kontoret eller huvudkontoret i en viss medlemsstat i euroområdet betrakta positioner gentemot alla dessa filialer som positioner gentemot hemmahörande i övriga utlandet. Omvänt ska en filial i en viss medlemsstat i euroområdet betrakta positioner gentemot det inregistrerade kontoret eller huvudkontoret eller gentemot postgiroinstitutets övriga filialer utanför euroområdets medlemsstater som positioner mot hemmahörande i övriga utlandet. Definitioner av sektorer ENS 2010 ligger till grund för sektorsindelningen. Motparter till postgiroinstitut som befinner sig inom territoriet för euroområdets medlemsstater identifieras efter sin inhemska eller institutionella sektor i enlighet förteckningar som Europeiska centralbanken (ECB) upprättar för statistikändamål och vägledningen för den statistiska klassificeringen av motparter som anges i ECB:s Monetary financial institutions and markets statistics sector manual: Guidance for the statistical classification of customers . Tabell Definitioner av sektorer Sektor Definition MFI MFI enligt definitionen i artikel 1 i förordning (EU) nr 1071/2013 (ECB/2013/33). Denna sektor består av nationella centralbanker, kreditinstitut enligt unionsrättens definition, penningmarknadsfonder, och andra finansinstitut som tar emot inlåning och/eller nära substitut för inlåning från andra enheter än MFI samt beviljar krediter eller investerar i värdepapper för egen räkning (åtminstone i ekonomisk bemärkelse) samt institut för elektroniska pengar som främst ägnar sig åt finansiell förmedling i form av utgivning av elektroniska pengar. Offentlig förvaltning Sektorn offentlig förvaltning (S.13) omfattar institutionella enheter som är icke-marknadsproducenter och vars produktion är avsedd för individuell och kollektiv konsumtion och finansierad med obligatoriska betalningar av enheter som hör till andra sektorer, samt institutionella enheter som främst ägnar sig åt omfördelning av inkomst och förmögenhet (ENS 2010, punkterna 2.111–2.113). Statlig förvaltning Denna delsektor (S.1311) omfattar alla statliga förvaltningsmyndigheter och andra centrala förvaltningar vars behörighet normalt sträcker sig över hela det ekonomiska territoriet, utom förvaltning av sociala trygghetsfonder (ENS 2010, punkt 2.114). Delstatlig förvaltning Denna delsektor (S.1312) består av de typer av offentlig förvaltning som är separata institutionella enheter och utövar några av en regerings funktioner, utom förvaltning av sociala trygghetsfonder, på en nivå under statens men över de offentliga institutionella enheter som finns på lokal nivå (ENS 2010, punkt 2.115). Kommunal förvaltning Denna delsektor (S.1313) omfattar de typer av offentlig förvaltning vars behörighet sträcker sig endast över en lokal del av det ekonomiska territoriet, förutom lokala sociala trygghetsfonder (ENS 2010, punkt 2.116). Sociala trygghetsfonder Delsektorn sociala trygghetsfonder (S.1314) omfattar alla statliga, delstatliga och kommunala institutionella enheter vars primära verksamhet är att tillhandahålla sociala förmåner och som uppfyller följande två kriterier: a) Genom lag eller förordning är det obligatoriskt för vissa grupper av befolkningen att delta eller att betala avgifter. b) Den offentliga förvaltningen är ansvarig för ledningen av institutionen när det gäller att bestämma eller godkänna avgifter och förmåner oberoende av dess roll som tillsynsorgan eller arbetsgivare. (ENS 2010, punkt 2.117). Investeringsfonder, utom penningmarknadsfonder Investeringsfonder enligt definitionen i artikel 1 i förordning (EU) nr 1073/2013 (ECB/2013/38) om statistik över tillgångar och skulder hos investeringsfonder. Denna delsektor består av all företag för kollektiva investeringar, utom penningmarknadsfonder, som investerar i finansiella och/eller icke-finansiella tillgångar, i den mån som syftet är att företa investeringar med kapital från allmänheten. Andra finansförmedlare, utom försäkringsbolag och pensionsinstitut + finansiella servicebolag + koncerninterna finansinstitut och utlåningsföretag Delsektorn andra finansförmedlare (S.125), utom försäkringsbolag och pensionsinstitut består av alla finansiella bolag och kvasibolag som främst ägnar sig åt finansiell förmedling genom att ådra sig skulder i andra former än sedlar, mynt och inlåning (eller nära substitut för inlåning) eller aktier/andelar i investeringsfonder eller i förbindelse med försäkring, pension och standardiserade garantier från institutionella enheter (ENS 2010, punkterna 2.86–2.94). Delsektorn finansiella servicebolag (S.126) består av alla finansiella bolag och kvasibolag som främst ägnar sig åt verksamhet som är nära relaterad till finansiell förmedling men som inte själva är finansförmedlare. Denna delsektor omfattar också huvudkontor vars dotterbolag helt eller i huvudsak utgörs av finansiella bolag (ENS 2010, punkterna 2.95–2.97). Delsektorn koncerninterna finansinstitut och utlåningsföretag (S.127) omfattar alla finansiella bolag och kvasibolag som varken ägnar sig åt finansiell förmedling eller finansiell serviceverksamhet, om merparten av deras tillgångar eller skulder inte är föremål för transaktioner på öppna marknader. Denna delsektor omfattar holdingbolag som innehar en kontrollerande andel av egenkapitalet i en grupp dotterbolag och vars primära verksamhet är att vara ägare till gruppen utan att tillhandahålla några andra tjänster till de företag de har andelar i, dvs. de varken förvaltar eller leder de andra enheterna (ENS 2010, punkterna 2.98–2.99). Försäkringsbolag Delsektorn försäkringsbolag (S. 128) består av alla finansiella bolag och kvasibolag som främst ägnar sig åt finansiell förmedling som en följd av riskspridning, huvudsakligen i form av direkt försäkring eller återförsäkring (ENS 2010, punkterna 2.100–2.104). Pensionsinstitut Delsektorn pensionsinstitut (S. 129) består av alla finansiella bolag och kvasibolag som främst ägnar sig åt finansiell förmedling som en följd av spridning av sociala risker och de försäkrade personernas behov (social försäkring). Pensionsinstitut ger i sin egenskap av sociala försäkringssystem en inkomst efter pensionering och ofta förmåner vid dödsfall eller invaliditet (ENS 2010, punkterna 2.105–2.110). Icke-finansiella bolag Sektorn icke-finansiella bolag (S.11) består av institutionella enheter som är självständiga juridiska enheter och marknadsproducenter och vars primära verksamhet är att producera varor och icke-finansiella tjänster. Denna sektor omfattar också icke-finansiella kvasibolag (ENS 2010, punkterna 2.45–2.54). Hushåll och hushållens icke-vinstdrivande organisationer Hushållssektorn (S.14) består av individer eller grupper av individer, såväl i egenskap av konsumenter som företagare, som producerar varor samt icke-finansiella och finansiella tjänster för marknaden (marknadsproducenter), förutsatt att produktionen av varor och tjänster inte utförs av separata enheter som behandlas som kvasibolag. Här ingår också individer eller grupper av individer i egenskap av producenter av varor och icke-finansiella tjänster uteslutande för egen slutlig användning. Hushållssektorn inkluderar enmansföretag och företag med delägare utan juridisk status – andra än de som behandlas som kvasibolag – som är marknadsproducenter (ENS 2010, punkterna 2.118–2.128). Sektorn hushållens icke-vinstdrivande organisationer (S.15) består av icke-vinstdrivande organisationer som är separata juridiska enheter, som betjänar hushåll och som är privata icke-marknadsproducenter. Deras huvudsakliga resurser är frivilliga bidrag kontant eller in natura från hushåll i deras egenskap av konsumenter, betalningar från offentliga förvaltningen och kapitalinkomst (ENS 2010, punkterna 2.129–2.130). Definitioner av instrumentkategorier 1. Denna tabell ger en detaljerad standardbeskrivning av de instrumentkategorier som de nationella centralbankerna i enlighet med den här förordningen ska omvandla till kategorier som är tillämpliga på nationell nivå. Tabellen utgör inte någon förteckning över enskilda finansiella instrument och beskrivningarna är inte uttömmande. Definitionerna avser ENS 2010. 2. Ursprunglig löptid avser den fasta överenskomna tid under vilken ett finansiellt instrument inte kan inlösas (t.ex. skuldebrev) eller endast kan inlösas mot någon slags straffavgift (t.ex. vissa typer av inlåning). Uppsägningstid är den tid som förflyter från det att innehavaren aviserar sin avsikt att lösa in instrumentet och det datum då innehavaren har rätt att byta ut instrumentet mot kontanter utan att behöva betala någon straffavgift. Endast då ett finansiellt instrument saknar överenskommen löptid klassificeras det efter uppsägningstid. 3. Finansiella fordringar kan åtskiljas med avseende på om de är överlåtbara eller ej. En fordran är överlåtbar om det är lätt att överföra äganderätten från en enhet till en annan genom leverans eller överlåtelse eller att avräkna den i fråga om finansiella derivat. Medan det potentiellt går att handla med alla finansiella instrument är överlåtbara instrument utformade för att handlas på en reglerad marknad eller over-the-counter , även om faktisk handel inte är en nödvändig förutsättning för överlåtbarhet. Detaljbeskrivning av instrumentkategorier i den aggregerade månadsbalansräkningen KATEGORIER AV TILLGÅNGAR Kategori Viktiga egenskaper 1. Kassa Innehav av utelöpande sedlar och mynt i euro och utländska valutor som allmänt används som betalningsmedel. 2. Utlåning Innehav av finansiella tillgångar som skapas när långivare ger lån till låntagare och som antingen inte är styrkta med dokument eller också är styrkta med icke-överlåtbara dokument. Denna post omfattar även tillgångar i form av uppgiftslämnarnas insättningar. I posten inräknas: a) Insättningar, enligt definitionen i skuldkategori 5. b) Osäkra fordringar som ännu inte återbetalats eller skrivits av. Det sammanlagda beloppet för lån avseende vilka återbetalningen är försenad eller på något annat sätt bedöms vara nödlidande, helt eller delvis, i enlighet med definitionen av fallissemang i artikel 178 i förordning (EU) nr 575/2013. c) Innehav av icke överlåtbara värdepapper. Innehav av skuldebrev som inte är överlåtbara och som inte har någon andrahandsmarknad. d) Överlåtna lån. Lån som de facto blivit överlåtbara ska tas upp under tillgångsposten utlåning så länge det inte finns bevis på handel på andrahandsmarknaden. I annat fall bör de klassificeras som skuldebrev (kategori 3). e) Efterställda fordringar i form av in- eller utlåning. Efterställda skuldinstrument medför en underordnad fordran på utställarinstitutet, som endast kan göras gällande sedan alla bättre ställda fordringar (t.ex. in- och utlåning) har tillgodosetts, vilket innebär att de får liknande egenskaper som ägarandelar. I statistiksammanhang ska efterställda fordringar följa det finansiella instrumentet, dvs. de klassificeras som antingen lån eller skuldebrev beroende på vilket instrument det gäller. Om det i statistiken anges en enda siffra för postgiroinstitutets innehav av samtliga former av efterställda fordringar, ska den tas upp under tillgångsposten skuldebrev, eftersom efterställda fordringar oftare utgörs av värdepapper än av lån. f) Fordringar enligt omvända repor eller lån av värdepapper mot kontant säkerhet. Motposten till kontanta medel som betalats för värdepapper, som förvärvats av uppgiftslämnare till ett givet pris med ett bindande åtagande att återsälja samma eller motsvarande värdepapper till fast pris på en viss dag i framtiden, eller värdepapperslån mot säkerhet i form av likvida medel. Följande post ska inte behandlas som lån: Lån som ges på förtroendebasis Lån som ges på förtroendebasis, dvs. förtroendelån eller lån utan säkerhet, görs i ena partens namn (nedan kallad förvaltaren ) för tredje mans räkning (nedan kallad mottagaren ). Lån på förtroendebasis ska i statistiksammanhang inte tas upp i förvaltarens balansräkning om de risker och förmåner som sammanhänger med äganderätten ligger kvar hos mottagaren. De risker och förmåner som sammanhänger med äganderätten ligger kvar hos mottagaren om a) mottagaren står för kreditrisken för lånet, dvs. förvaltaren ansvarar endast för den administrativa hanteringen av lånet, eller b) mottagarens investering är säkrad mot förluster, om förvaltaren skulle träda i likvidation, dvs. förtroendelånet ingår inte i de av förvaltarens tillgångar som kan tas i anspråk vid eventuell konkurs. 3. Skuldebrev Innehav av skuldebrev, som är överlåtbara finansiella instrument som fungerar som skuldbevis, och som vanligen har en andrahandsmarknad eller kan användas för avräkning på marknaden och som inte ger innehavaren någon form av äganderätt i förhållande till utställarinstitutet. I posten inräknas: a) Innehav av värdepapper som ger innehavaren en ovillkorlig rätt till en fast eller avtalsenlig avkastning i form av kupongbetalningar eller en bestämd fast summa på en given dag eller givna dagar eller räknat från en vid emissionen bestämd dag. b) Lån som har blivit överlåtbara på en reglerad marknad, dvs. överlåtna lån, under förutsättning att det finns bevis på handel på andrahandsmarknaden, däribland förekomst av marknadsgaranter, och att det finns en återkommande notering av den finansiella tillgången, t.ex. genom skillnader i köp- och säljkurser. I annat fall bör de klassificeras under tillgångsposten utlåning (se även överlåtna lån i kategori 2 d). c) Efterställda fordringar i form av skuldebrev (se även efterställda fordringar i form av in- eller utlåning under kategori 2 e). Värdepapper som lånats ut mot säkerhet eller sålts med återköpsavtal ska stå kvar i den ursprungliga ägarens balansräkning (i stället för att överföras till den tillfälliga förvärvarens balansräkning) i de fall det finns ett bindande åtagande att låta lånet gå tillbaka och inte endast en option att låta det återgå. Om den tillfälliga förvärvaren säljer de mottagna värdepapperen, ska denna försäljning ses som en direkt värdepapperstransaktion och tas upp i den tillfälliga förvärvarens balansräkning som en negativ post i värdepappersportföljen. 3a/3b Skuldebrev med ursprunglig löptid upp till ett år/över ett år och upp till två år I posterna inräknas: a) Innehav av överlåtbara skuldebrev med ursprunglig löptid upp till ett år/över ett år och upp till två år. b) Lån som har blivit överlåtbara på en reglerad marknad, dvs. överlåtna lån som klassificeras som skuldebrev, med ursprunglig löptid upp till ett år/över ett år och upp till två år. c) Efterställda fordringar i form av skuldebrev med ursprunglig löptid upp till ett år/över ett år och upp till två år. 4. Aktier/andelar i penningmarknadsfonder Denna post omfattar innehav av aktier/andelar i penningmarknadsfonder (se definition i förordning (EU) nr 1071/2013 (ECB/2013/33) bilaga I, del 1, avsnitt 2). KATEGORIER AV SKULDER Kategori Viktiga egenskaper 5. Inlåning Belopp (inlåning etc.) som uppgiftslämnare är skyldiga sina fordringsägare och som överensstämmer med de egenskaper som beskrivs i bilaga I del 1 avsnitt 1 i förordning (EU) nr 1071/2013 (ECB/2013/33). För datainsamlingen ska kategorin delas upp i inlåning över natten, inlåning med överenskommen löptid samt inlåning med uppsägningstid. a) Inlåning och upplåning Inlåning täcker även upplåning som utgör skulder för postgiroinstitut. Begreppsmässigt står upplåning för belopp som mottagits av postgiroinstitut men som inte har formen av inlåning. I ENS 2010 skiljer man mellan upplåning och inlåning utifrån vilken part som tar initiativet – om detta är låntagaren så utgör det en upplåning, men om det är långivaren så är det en inlåning. För datainsamlingen behandlas inte upplåning som en separat kategori på balansräkningens skuldsida. Saldon som ses som upplåning ska i stället utan uppdelning klassificeras under posten inlåning, såvida de inte har formen av överlåtbara instrument. Detta är i linje med definitionen ovan av inlåningsskulder. Lån till postgiroinstitut som klassificeras som inlåningsskulder ska delas upp i enlighet med kraven för datainsamlingen, dvs. efter sektor, instrument, valuta och löptid. Syndikerade lån mottagna av uppgiftslämnare ingår i den här kategorin. b) Icke-överlåtbara låneförbindelser Icke-överlåtbara låneförbindelser som emitterats av uppgiftslämnare ska i allmänhet klassificeras som inlåning. Icke-överlåtbara instrument som emitterats av uppgiftslämnare och som i ett senare skede blir överlåtbara och kan handlas på andrahandsmarknader ska i allmänhet klassificeras som skuldebrev. c) Marginalbetalningar Marginalbetalningar i samband med derivat ska klassificeras som inlåning om de utgör säkerhet i form av kontanter till postgiroinstitut och de förblir insättarens egendom och ska återbetalas till denne när kontraktet avvecklas. Principiellt sett bör marginalinsättningar som tas emot av uppgiftslämnare endast klassificeras som inlåning i den mån som postgiroinstitutet får tillgång till medel som fritt kan vidareutlånas. Om en del av den marginalinsättning som postgiroinstitutet tar emot måste vidarebefordras till en annan deltagare på derivatmarknaden, exempelvis en clearingcentral, ska i princip endast den återstående delen, som postgiroinstitutet kan förfoga över, klassificeras som inlåning. Stora skillnader i rådande praxis kan göra det svårt att fastställa vilka marginalbetalningar som verkligen ska återbetalas, eftersom olika typer av marginalinsättningar sätts in utan åtskillnad på samma konto, och vilka marginalinsättningar som förser postgiroinstitut med medel för vidareutlåning. I dessa fall kan det godtas att dessa marginalbetalningar klassificeras som övriga skulder eller som inlåning. d) Öronmärkta saldon Beroende på nationell praxis ska ”öronmärkta saldon” i samband med exempelvis leasingavtal klassificeras som inlåning under inlåning med överenskommen löptid eller inlåning med uppsägningstid, beroende på löptid/bestämmelser i det underliggande avtalet. Följande post ska inte behandlas som lån: Medel (insättningar) som mottagits på förtroendebasis ska inte tas upp på postgiroinstitutets statistikbalansräkning (se lån som ges på förtroendebasis under kategori 2). 5.1 Inlåning över natten Insättningar som kan tas ut i kontanter eller på begäran kan överföras utan uppsägningstid med check, girering, debitering eller liknande utan större dröjsmål, begränsningar eller straffavgift. I posten inräknas a) saldon (räntebärande eller icke räntebärande) som på anfordran omedelbart kan tas ut i kontanter eller före stängningsdags dagen efter insättningen utan större straffavgift eller begränsningar, men som inte är överförbara, b) saldon (räntebärande eller icke räntebärande) som utgörs av förbetalda belopp som hårdvarubaserade eller mjukvarubaserade elektroniska pengar, exempelvis kontantkort, c) lån som ska återbetalas före stängningsdags dagen efter det att lånet beviljats. 5.2 Inlåning med överenskommen löptid Icke överförbar inlåning som inte kan tas ut i kontanter före den överenskomna förfallodagen, eller som kan tas ut i kontanter under löptiden endast mot någon form av straffavgift. Posten innehåller också administrativt reglerad sparinlåning, där löptidskriteriet är irrelevant (klassificeras som tillhörande löptidskategorin över två år). Finansiella produkter med roll over-bestämmelser ska klassificeras efter den kortaste löptiden. Även om inlåning med överenskommen löptid kan tillåta tidigare inlösen efter uppsägning, eller kan inlösas på anfordran mot viss straffavgift, kan dessa omständigheter inte anses avgörande för klassificeringen. 5.2a/5.2b Inlåning med överenskommen löptid upp till ett år/över ett år och upp till två år Dessa poster inkluderar för varje löptidsuppdelning: a) Saldon som placerats med fast löptid upp till ett år/över ett år och upp till två år som varken är överförbara eller kan tas ut i kontanter före förfallodagen. b) Saldon som placerats med fast löptid upp till ett år/över ett år och upp till två år som inte är överförbara men kan tas ut före förfallodagen efter uppsägning. Om uppsägning har skett klassificeras sådana saldon som tillhörande kategori 5.3a. c) Saldon som placerats med fast löptid upp till ett år/över ett år och upp till två år som inte är överförbara men kan tas ut vid anfordran mot viss straffavgift. d) Marginalbetalningar i samband med derivatkontrakt som stängs inom ett år/mellan ett och två år i form av kontanter som ställts som säkerhet mot kreditrisker men som förblir insättarens egendom och ska återbetalas till denne när kontraktet avvecklas. e) Lån som antingen är styrkta med icke-överlåtbara dokument eller också inte styrkta med dokument, med ursprunglig löptid upp till ett år/över ett år och upp till två år. f) Icke-överlåtbara skuldebrev emitterade av postgiroinstitut med ursprunglig löptid upp till ett år/över ett år och upp till två år. g) Postgiroinstituts efterställda skulder i form av insättningar eller lån med ursprunglig löptid upp till ett år/över ett år och upp till två år. 5.3 Inlåning med uppsägningstid Icke överförbara insättningar utan överenskommen löptid som inte kan tas ut i kontanter utan uppsägningstid och som inte kan tas ut i kontanter före uppsägningstidens utgång eller endast mot viss straffavgift. I posten ingår inlåning som, trots att insättningarna i vissa fall juridiskt sett kan tas ut utan uppsägningstid, enligt nationell praxis skulle omfattas av straffavgifter och begränsningar (klassificerade under löptidskategorin upp till tre månader), liksom placeringskonton utan uppsägningstid eller överenskommen löptid men med restriktiva uttagsvillkor (klassificerade under löptidskategorin över tre månader). 5.3a Inlåning med uppsägningstid upp till tre månader I posten inräknas: a) Saldon som placerats utan fast löptid, som endast kan tas ut efter en uppsägningstid på upp till tre månader. I fall där insättningarna kan tas ut före uppsägningstidens utgång (eller vid anfordran) medför det att en straffavgift tas ut. b) Saldon som placerats med fast löptid, som inte är överförbara, men för vilka en uppsägningstid kortare än tre månader för förtida återbetalning har inletts. Inlåning med uppsägningstid upp till tre månader omfattar dessutom icke överförbara avistasparkonton och andra former av insättningar från allmänheten som kan tas ut mot avsevärd straffavgift även om de juridiskt sett kan lyftas vid anfordran. BILAGA III MINIMISTANDARDER SOM SKA TILLÄMPAS AV DEN FAKTISKA UPPGIFTSLÄMNANDE POPULATIONEN Uppgiftslämnarna ska tillämpa nedanstående minimistandarder för att uppfylla Europeiska centralbankens (ECB:s) rapporteringskrav. 1. Minimistandarder för uppgiftsöverföring: a) Rapporteringen ska ske snabbt och inom de tidsramar som fastställs av den berörda nationella centralbanken. b) Statistikrapporterna ska till form och uppställning följa de tekniska rapporteringskrav som fastställts av den berörda nationella centralbanken. c) Uppgiftslämnaren ska lämna uppgift om en eller flera kontaktpersoner till berörd nationell centralbank. d) De tekniska specifikationerna för uppgiftsöverföringen till de berörda nationella centralbankerna ska följas. 2. Minimistandarder för noggrannhet: a) De statistiska uppgifterna ska vara exakta. Uppgifterna ska stämma linjärt (t.ex. ska tillgångar och skulder gå jämnt ut, delsummorna ska sammanräknade stämma med totalsumman). b) Uppgiftslämnarna ska kunna lämna information om den utveckling som inrapporterade data visar. c) De statistiska uppgifterna måste vara fullständiga och får inte innehålla fortlöpande och strukturella luckor. Existerande luckor i uppgifterna ska påpekas och förklaras för den berörda nationella centralbanken, och i förekommande fall rättas till snarast möjligt. d) Uppgiftslämnarna ska tillämpa de enheter, de avrundningsregler och de decimaler som föreskrivits av den berörda nationella centralbanken för den tekniska överföringen av uppgifter. 3. Minimistandarder för begreppsmässig överensstämmelse: a) Statistiken ska överensstämma med definitioner och klassificeringar i den här förordningen. b) Vid avvikande definitioner och klassificeringar ska uppgiftslämnarna regelbundet följa upp och kvantifiera skillnaderna mellan använda mått och måtten enligt denna förordning. c) Uppgiftslämnarna ska kunna förklara brott i överförda uppgifter jämfört med uppgifterna för föregående period. 4. Minimistandarder för revidering De revideringsprinciper och -rutiner som fastställts av ECB och den berörda nationella centralbanken ska följas. Avvikelser från normala revideringsförfaranden ska förklaras i noter. BILAGA IV Jämförelsetabell Förordning (EG) nr 1027/2006 (ECB/2006/8) Denna förordning Artikel 1–3 Artikel 1–3 — Artikel 4 Artikel 4 Artikel 5 Artikel 5 Artikel 6 Artikel 6 Artikel 7 — Artikel 8 — Artikel 9 Artikel 7 Artikel 10 Bilaga I Bilaga I