L_2019172SV.01000101.xml 26.6.2019 SV Europeiska unionens officiella tidning L 172/1 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2019/1022 av den 20 juni 2019 om upprättande av en flerårig plan för de fisken som nyttjar demersala bestånd i västra Medelhavet och om ändring av förordning (EU) nr 508/2014 EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 43.2, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande ( 1 ) , i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet ( 2 ) , och av följande skäl: (1) I Förenta nationernas havsrättskonvention av den 10 december 1982, i vilken unionen är avtalsslutande part, föreskrivs bevarandeskyldigheter, bland annat i fråga om att bibehålla eller återställa populationer av fiskade arter så att de ligger på nivåer som kan ge maximal hållbar avkastning (MSY). (2) Vid Förenta nationernas toppmöte om hållbar utveckling som hölls i New York 2015 förband sig unionen och dess medlemsstater att senast 2020 på ett effektivt sätt reglera fångsterna och få stopp på överfisket, det olagliga, orapporterade och oreglerade fisket samt destruktiva fiskemetoder och genomföra vetenskapligt grundade förvaltningsplaner, i syfte att på kortast möjliga tid återställa fiskbestånden minst till nivåer som kan ge MSY fastställt utifrån deras biologiska egenskaper. (3) I ministerförklaringen från Malta om MedFish4Ever av den 30 mars 2017 ( 3 ) fastställs en ny ram för styrning av fisket i Medelhavet och ett arbetsprogram med fem konkreta åtgärder för de kommande tio åren. Ett av åtagandena är att upprätta fleråriga planer. (4) I Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1380/2013 ( 4 ) fastställs reglerna för den gemensamma fiskeripolitiken (GFP) i linje med unionens internationella åtaganden. GFP ska bidra till skyddet av den marina miljön, till hållbar förvaltning av alla kommersiellt nyttjade arter och i synnerhet till att senast 2020 uppnå god miljöstatus. (5) Målen för GFP är bland annat att säkerställa att verksamhet inom fiske och vattenbruk är miljömässigt, socialt och ekonomiskt hållbar på lång sikt, att tillämpa försiktighetsansatsen i fiskeriförvaltningen och att genomföra ekosystemansatsen i fiskeriförvaltningen. GFP bidrar också till en skälig levnadsstandard för verksamma inom fiskerisektorn, inbegripet sektorerna för småskaligt och icke-industriellt fiske samt kustfiske. Uppnåendet av dessa mål bidrar också till tryggad livsmedelsförsörjning och ger sysselsättningsvinster. (6) För att uppnå målen för GFP bör det antas en rad bevarandeåtgärder, t.ex. fleråriga planer, tekniska åtgärder och fastställande och fördelning av högsta tillåtna fiskeansträngning. (7) Enligt artiklarna 9 och 10 i förordning (EU) nr 1380/2013 ska de fleråriga planerna grundas på vetenskaplig, teknisk och ekonomisk rådgivning. I enlighet med de bestämmelserna bör den fleråriga plan som fastställs i den här förordningen (nedan kallad planen ) innehålla övergripande mål och kvantifierbara mål med tydliga tidsramar, referenspunkter för bevarande, skyddsåtgärder och tekniska åtgärder som har utformats för att undvika och minska oönskade fångster. (8) ”Bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning” bör förstås som en hänvisning till allmänt tillgänglig vetenskaplig rådgivning som backas upp av de mest aktuella vetenskapliga uppgifterna och metoderna och som har utfärdats eller granskats av ett oberoende vetenskapligt organ som är erkänt på unionsnivå eller internationell nivå. (9) Kommissionen bör inhämta bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning för de bestånd som omfattas av planen. I detta syfte bör den samråda med framför allt vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen (nedan kallad STECF ). Kommissionen bör i synnerhet inhämta allmänt tillgänglig vetenskaplig rådgivning, inbegripet rådgivning om blandfiske, som tar hänsyn till planen och anger F MSY -intervall och referenspunkter för bevarande (B PA och B LIM ). (10) Rådets förordning (EG) nr 1967/2006 ( 5 ) fastställer en förvaltningsram för hållbart nyttjande av fiskeresurserna i Medelhavet och kräver att det antas förvaltningsplaner för fiske med trålredskap, fartygsvad/not, landvad/not, stänggarn och skrapredskap i medlemsstaternas territorialvatten. (11) Frankrike, Italien och Spanien har antagit förvaltningsplaner i enlighet med förordning (EG) nr 1967/2006. Det råder dock bristande överensstämmelse mellan dessa planer och de tar inte hänsyn till alla redskap som nyttjar demersala bestånd och den geografiska överlappningen när det gäller vissa bestånd och fiskeflottor. Dessutom har dessa planer visat sig vara ineffektiva när det gäller att uppnå de mål som fastställs i GFP. Medlemsstater och berörda parter har uttryckt sitt stöd för utarbetandet och genomförandet av en flerårig plan på unionsnivå för de berörda bestånden. (12) STECF har visat att nyttjandet av många av de demersala bestånden i västra Medelhavet kraftigt överstiger de nivåer som krävs för att uppnå MSY. (13) Det är därför lämpligt att upprätta en flerårig plan för bevarande och hållbart nyttjande av demersala bestånd i västra Medelhavet. (14) Planen bör ta hänsyn till det faktum att det rör sig om blandfiske och dynamiken mellan de bestånd som fisket nyttjar, dvs. kummel ( Merluccius merluccius ), röd mulle ( Mullus barbatus ), djuphavsräka ( Parapenaeus longirostris ), havskräfta ( Nephrops norvegicus ), blåröd räka ( Aristeus antennatus ) och räkan Aristaeomorpha foliacea . Den bör också ta hänsyn till bifångstarter vid demersalt fiske och till demersala bestånd för vilka tillräckliga data inte finns tillgängliga. Den bör vara tillämplig på de demersala fisken (särskilt med trålredskap, bottensatta garn, burar och långrevar) som bedrivs i unionens vatten eller av unionsfiskefartyg utanför unionens vatten i västra Medelhavet. (15) I de fall då fiskeridödlighet som orsakas av fritidsfiske har en betydande inverkan på de bestånd som berörs bör rådet ha möjlighet att fastställa icke-diskriminerande begränsningar för fritidsfiskare. Rådet bör hänvisa till transparenta och objektiva kriterier vid fastställandet av sådana begränsningar. Medlemsstaterna bör vid behov vidta nödvändiga och proportionella åtgärder för övervakning och insamling av data för en tillförlitlig bedömning av de faktiska fångstnivåerna inom fritidsfisket. Dessutom bör det vara möjligt att anta tekniska bevarandeåtgärder för fritidsfiske. (16) Planens geografiska tillämpningsområde bör baseras på beståndens geografiska utbredning enligt bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning. Beståndens geografiska utbredning såsom den anges i planen kan behöva ändras i framtiden på grund av att det finns bättre vetenskaplig information. Kommissionen bör därför ges befogenhet att anta delegerade akter för att anpassa beståndens geografiska utbredning såsom den anges i planen, om den vetenskapliga rådgivningen visar att det har skett en förändring av de berörda beståndens geografiska utbredning. (17) Syftet med planen bör vara att bidra till att målen för GFP uppnås, framför allt att uppnå och upprätthålla MSY för de berörda målbestånden, att genomföra landningsskyldigheten för demersala bestånd och pelagiska bifångster vid demersalt fiske för vilka en minsta referensstorlek för bevarande fastställts och att bidra till en rimlig levnadsstandard för dem som är beroende av fisket, med beaktande av kustfisket och socioekonomiska aspekter. Planen bör också genomföra ekosystemansatsen i fiskeriförvaltningen för att minimera fiskeverksamhetens negativa inverkan på de marina ekosystemen. Den bör vara förenlig med unionens miljölagstiftning, i synnerhet målet att uppnå god miljöstatus senast 2020, i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/56/EG ( 6 ) , och målen i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/147/EG ( 7 ) och rådets direktiv 92/43/EEG ( 8 ) . (18) Det är lämpligt att fastställa ett mål för fiskeridödligheten (F), som motsvarar målet att uppnå och upprätthålla MSY som intervall av värden vilka gör det möjligt att uppnå MSY (F MSY ). Dessa intervall, som baseras på bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning, behövs för att skapa flexibilitet så att utveckling inom vetenskaplig rådgivning kan beaktas, för att bidra till genomförandet av landningsskyldigheten och för att ta hänsyn till blandfisken. Utifrån planen har dessa intervall tagits fram för att ge en minskning på högst 5 % av den långsiktiga avkastningen jämfört med MSY. Dessutom finns det ett tak för F MSY -intervallets övre gräns, vilket innebär att sannolikheten för att beståndet sjunker under gränsreferenspunkten för biomassa (B LIM ) är högst 5 %. (19) För att fastställa högsta tillåtna fiskeansträngning bör det finnas F MSY -intervall för normal användning och, med förbehåll för att de berörda bestånden uppvisar en god status, möjligheten att fastställa högsta tillåtna fiskeansträngning över dessa F MSY -intervall för det mest sårbara beståndet om det på grundval av vetenskaplig rådgivning är nödvändigt för att vid blandfiske nå de övergripande mål som fastställs i denna förordning, för att undvika att ett bestånd tar skada på grund av dynamiken inom eller mellan bestånd av samma eller olika arter, eller för att begränsa de årliga variationerna när det gäller högsta tillåtna fiskeansträngning. Ett mål för fiskeridödligheten i överensstämmelse med dessa F MSY -intervall bör uppnås genom en successiv och stegvis anpassning senast 2020 om så är möjligt, och i annat fall senast den 1 januari 2025. (20) För de bestånd för vilka MSY-mål är tillgängliga och i syfte att tillämpa skyddsåtgärder, måste det införas referenspunkter för bevarande, vilka uttrycks som försiktighetsreferenspunkter (B PA ) och gränsreferenspunkter (B LIM ). (21) Det bör föreskrivas om lämpliga skyddsåtgärder för att säkerställa att målen uppnås och för att aktivera avhjälpande åtgärder där det behövs, bland annat när bestånden ligger under referenspunkterna för bevarande. Avhjälpande åtgärder bör omfatta nödåtgärder enligt artiklarna 12 och 13 i förordning (EU) nr 1380/2013, högsta tillåtna fiskeansträngning och andra särskilda bevarandeåtgärder. (22) För att säkerställa transparens i fråga om tillträdet till fiske och uppnående av målen för fiskeridödlighet, bör en fiskeansträngningsordning för unionen antas för trålar, som är det viktigaste redskapet för att nyttja de demersala bestånden i västra Medelhavet. Det är därför lämpligt att fastställa fiskeansträngningsgrupper, så att rådet kan besluta om högsta tillåtna fiskeansträngning, uttryckt i antal fiskedagar, på årsbasis. Vid behov bör fiskeansträngningsordningen omfatta andra fiskeredskap. (23) Med tanke på den oroande situationen för många demersala bestånd i västra Medelhavet och i syfte att sänka de nuvarande höga nivåerna av fiskeridödlighet, bör fiskeansträngningsordningen medföra en betydande minskning av fiskeansträngningen under de fem första åren som planen genomförs. (24) Medlemsstaterna bör vidta särskilda åtgärder för att säkerställa att fiskeansträngningsordningen är effektiv och genomförbar, genom att införa en metod för fördelning av fiskeansträngningskvoter i enlighet med artikel 17 i förordning (EU) nr 1380/2013, utarbeta en förteckning över fartyg, utfärda fisketillstånd och registrera och överföra relevanta fiskeansträngningsdata. (25) För att bidra till ett effektivt uppnående av planens mål, och i enlighet med de principer om god förvaltning som föreskrivs i artikel 3 i förordning (EU) nr 1380/2013, bör medlemsstaterna tillåtas att främja förvaltningssystem på lokal nivå som bygger på deltagande. (26) För att skydda uppväxtområden och känsliga livsmiljöer, liksom det småskaliga fisket, bör kustområdena regelbundet reserveras för mer selektivt fiske. I planen bör det därför fastställas ett trålförbud inom sex sjömil från kusten, med undantag för områden med ett vattendjup på mer än 100 meter, under tre månader varje år. Det bör vara möjligt att inrätta fler fredningsområden om detta kan säkerställa en minskning av fångsterna av ungkummel på minst 20 %. (27) Ytterligare bevarandeåtgärder bör vidtas när det gäller demersala bestånd. På grundval av vetenskaplig rådgivning är det framför allt lämpligt att införa ytterligare förbud i områden med stora ansamlingar av lekande fisk i syfte att skydda det allvarligt skadade vuxna beståndet av kummel. (28) Försiktighetsansatsen bör tillämpas på bifångstbestånd och på demersala bestånd för vilka tillräckliga data inte finns tillgängliga. Särskilda bevarandeåtgärder bör antas i enlighet med artikel 18 i förordning (EU) nr 1380/2013, när vetenskaplig rådgivning visar att avhjälpande åtgärder behövs. (29) Planen bör innehålla ytterligare tekniska bevarandeåtgärder som antas genom delegerade akter. Detta är nödvändigt för att uppnå planens mål, särskilt när det gäller att bevara demersala bestånd och förbättra selektiviteten. (30) För att vara i överensstämmelse med den landningsskyldighet som föreskrivs i artikel 15.1 i förordning (EU) nr 1380/2013, bör planen föreskriva ytterligare förvaltningsåtgärder som ska anges närmare i enlighet med artikel 18 i förordning (EU) nr 1380/2013. (31) För att vid lämplig tidpunkt anpassa planen till den tekniska och vetenskapliga utvecklingen, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt delegeras till kommissionen med avseende på att komplettera denna förordning med avhjälpande åtgärder och tekniska bevarandeåtgärder, genomföra landningsskyldigheten och ändra vissa delar av planen. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning ( 9 ) . För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller Europaparlamentet och rådet alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med att förbereda delegerade akter. (32) Tidsfristen för inlämning av gemensamma rekommendationer från medlemsstater med ett direkt förvaltningsintresse bör fastställas, såsom krävs i förordning (EU) nr 1380/2013. (33) För att utvärdera framsteg mot MSY bör planen möjliggöra en regelbunden vetenskaplig övervakning av de berörda bestånden och, där så är möjligt, av bifångstbestånden. (34) I enlighet med artikel 10.3 i förordning (EU) nr 1380/2013 bör kommissionen regelbundet bedöma den här förordningens lämplighet och effektivitet. Denna bedömning bör följa efter och ha sin utgångspunkt i en regelbunden utvärdering av planen, på grundval av vetenskaplig rådgivning från STECF, senast den 17 juli 2024 och därefter vart tredje år. Detta möjliggör ett fullständigt genomförande av landningsskyldigheten, antagande och genomförande av regionala åtgärder liksom effekter på bestånd och fisken. (35) För att skapa rättslig säkerhet är det lämpligt att klargöra att åtgärder för tillfälligt upphörande som antas för att uppnå målen med planen kan vara berättigade till stöd enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 508/2014 ( 10 ) . (36) För att uppnå balans mellan flottans fiskekapacitet och tillgänglig högsta tillåtna fiskeansträngning bör stöd från Europeiska havs- och fiskerifonden vid definitivt upphörande med fiskeverksamhet vara tillgängligt för de flottsegment inom vilka det råder obalans som omfattas av denna förordning. Förordning (EU) nr 508/2014 bör därför ändras i enlighet med detta. (37) De sannolika ekonomiska och sociala effekterna har vederbörligen bedömts innan planen utarbetades, i enlighet med artikel 9.4 i förordning (EU) nr 1380/2013. (38) Eftersom högsta tillåtna fiskeansträngning fastställs för varje kalenderår bör bestämmelserna om fiskeansträngningsordningen gälla från och med den 1 januari 2020. Med hänsyn till miljömässig, social och ekonomisk hållbarhet bör bestämmelserna om F MSY -intervall och om skyddsåtgärder för bestånd som ligger under B PA gälla från och med den 1 januari 2025. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. KAPITEL I ALLMÄNNA BESTÄMMELSER Artikel 1 Syfte och tillämpningsområde 1. Genom denna förordning upprättas en flerårig plan (nedan kallad planen ) för bevarande och hållbart nyttjande av demersala bestånd i västra Medelhavet. 2. Denna förordning är tillämplig på följande bestånd: a) Blåröd räka ( Aristeus antennatus ) i AKFM:s delområden 1, 5, 6 och 7. b) Djuphavsräka ( Parapenaeus longirostris ) i AKFM:s delområden 1, 5, 6 och 9-10-11. c) Räkan Aristaeomorpha foliacea i AKFM:s delområden 9-10-11. d) Kummel ( Merluccius merluccius ) i AKFM:s delområden 1-5-6–7 och 9-10-11. e) Havskräfta ( Nephrops norvegicus ) i AKFM:s delområden 5, 6, 9 och 11. f) Röd mulle ( Mullus barbatus ) i AKFM:s delområden 1, 5, 6, 7, 9, 10 och 11. 3. Denna förordning är även tillämplig på bifångstbestånd som fångas i västra Medelhavet vid fiske efter de bestånd som förtecknas i punkt 2. Den är även tillämplig på andra demersala bestånd som fångas i västra Medelhavet och för vilka tillräckliga data inte finns tillgängliga. 4. Denna förordning är tillämplig på kommersiellt fiske efter de demersala bestånd som avses i punkterna 2 och 3, när sådant fiske bedrivs i unionens vatten eller av unionsfiskefartyg utanför unionens vatten i västra Medelhavet. 5. I denna förordning fastställs även närmare bestämmelser för genomförandet av landningsskyldigheten i unionens vatten i västra Medelhavet för alla bestånd av arter som omfattas av landningsskyldigheten enligt artikel 15.1 i förordning (EU) nr 1380/2013 och som fiskas i samband med demersalt fiske. 6. I denna förordning föreskrivs tekniska åtgärder, i enlighet med artikel 13, som är tillämpliga på samtliga bestånd i västra Medelhavet. Artikel 2 Definitioner I denna förordning gäller följande definitioner, utöver de definitioner som anges i artikel 4 i förordning (EU) nr 1380/2013, i artikel 4 i rådets förordning (EG) nr 1224/2009 ( 11 ) och i artikel 2 i förordning (EG) nr 1967/2006: 1. västra Medelhavet : vattnen i AKFM:s geografiska delområden 1 (norra Alboránsjön), 2 (ön Alborán), 5 (öarna Balearerna), 6 (norra Spanien), 7 (Lejonbukten), 8 (ön Korsika), 9 (Liguriska havet och norra Tyrrenska havet), 10 (södra Tyrrenska havet) och 11 (Sardinien), enligt definitionen i bilaga I till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1343/2011 ( 12 ) . 2. berörda bestånd : de bestånd som förtecknas i artikel 1.2. 3. det mest sårbara beståndet : det bestånd vars fiskeridödlighet under föregående år, vid tidpunkten för fastställandet av högsta tillåtna fiskeansträngning, ligger längst från punktvärdet för F MSY , fastställt i bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning. 4. F MSY -intervall : ett värdeintervall som fastställts i bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning, i synnerhet från STECF eller ett liknande oberoende vetenskapligt organ som erkänns på unionsnivå eller internationell nivå, där alla nivåer av fiskeridödlighet inom det intervallet leder till maximal hållbar avkastning (MSY) på lång sikt, med ett givet fiskemönster och under befintliga genomsnittliga miljöförhållanden, utan att på ett betydande sätt påverka reproduktionsprocessen för de berörda bestånden. Det tas fram för att ge en minskning på högst 5 % av den långsiktiga avkastningen jämfört med MSY. Ett tak sätts så att sannolikheten för att beståndet sjunker under gränsreferenspunkten (B LIM ) inte överstiger 5 %. 5. F MSY -punktvärde : det värde för uppskattad fiskeridödlighet som med ett givet fiskemönster och under befintliga genomsnittliga miljöförhållanden ger maximal avkastning på lång sikt. 6. MSY F LÄGRE : det lägsta värdet inom F MSY -intervallet. 7. MSY F ÖVRE : det högsta värdet inom F MSY -intervallet. 8. lägre F MSY -intervall : det intervall som består av värden från MSY F LÄGRE upp till F MSY -punktvärde. 9. övre F MSY -intervall : det intervall som består av värden från F MSY -punktvärde upptill MSY F ÖVRE . 10. B LIM : den gränsreferenspunkt, uttryckt som lekbeståndets biomassa och fastställd i bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning, särskilt från STECF eller ett liknande oberoende vetenskapligt organ som erkänns på unionsnivå eller internationell nivå, under vilken reproduktionsförmågan kan vara reducerad. 11. B PA : den försiktighetsreferenspunkt, uttryckt som lekbeståndets biomassa och fastställd i bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning, särskilt från STECF eller ett liknande oberoende vetenskapligt organ som erkänts på unionsnivå eller internationell nivå, som säkerställer att det råder mindre än 5 % sannolikhet för att lekbeståndets biomassa faller under B LIM . 12. fiskeansträngningsgrupp : en medlemsstats flottförvaltningsenhet för vilken en högsta tillåten fiskeansträngning fastställs. 13. grupp av bestånd : en grupp av bestånd som fångas tillsammans enligt bilaga I. 14. fiskedag : en kontinuerlig 24-timmarsperiod (eller del därav) under vilken ett fartyg är närvarande i västra Medelhavet och ute ur hamn. Artikel 3 Mål 1. Planen ska bygga på en fiskeansträngningsordning och syfta till att bidra till uppnåendet av de mål för GFP som anges i artikel 2 i förordning (EU) nr 1380/2013, särskilt genom att tillämpa försiktighetsansatsen i fiskeriförvaltningen, samt till att säkerställa att nyttjandet av levande marina biologiska resurser sker på ett sådant sätt att populationerna av skördade arter återställs till och bevaras över nivåer som kan ge MSY. 2. Planen ska bidra till att eliminera utkast, genom att i möjligaste mån undvika och minska oönskade fångster, och till att genomföra den landningsskyldighet som fastställs i artikel 15 i förordning (EU) nr 1380/2013 för de arter som omfattas av minsta referensstorlekar för bevarande enligt unionsrätten och på vilka denna förordning är tillämplig. 3. Planen ska genomföra ekosystemansatsen i fiskeriförvaltningen för att säkerställa att fiskeverksamhetens negativa inverkan på det marina ekosystemet minimeras. Den ska vara förenlig med unionens miljölagstiftning, i synnerhet målet att uppnå god miljöstatus senast 2020, i enlighet med artikel 1.1 i direktiv 2008/56/EG. 4. Planen ska framför allt syfta till att a) säkerställa att de villkor som anges i deskriptor 3 i bilaga I till direktiv 2008/56/EG uppfylls, b) bidra till uppfyllandet av andra relevanta deskriptorer i bilaga I till direktiv 2008/56/EG, i proportion till den roll som fisket spelar för att uppfylla dem, och c) bidra till att uppnå de mål som anges i artiklarna 4 och 5 i direktiv 2009/147/EG och artiklarna 6 och 12 i direktiv 92/43/EEG, i synnerhet för att minimera fiskeverksamhetens negativa inverkan på känsliga livsmiljöer och skyddade arter. 5. Åtgärder inom ramen för planen ska vidtas på grundval av bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning. KAPITEL II MÅL, REFERENSPUNKTER FÖR BEVARANDE OCH SKYDDSÅTGÄRDER Artikel 4 Mål 1. Målen för fiskeridödlighet i överensstämmelse med de F MSY -intervall som definieras i artikel 2 ska uppnås genom en successiv och stegvis anpassning senast 2020 om så är möjligt, dock senast den 1 januari 2025, för de berörda bestånden och ska därefter bibehållas inom F MSY -intervallen. 2. De F MSY -intervall som baseras på planen ska begäras i synnerhet från STECF eller ett liknande oberoende vetenskapligt organ som erkänns på unionsnivå eller internationell nivå. 3. I enlighet med artikel 16.4 i förordning (EU) nr 1380/2013 ska rådet, när det fastställer den högsta tillåtna fiskeansträngningen, fastställa denna fiskeansträngning för varje fiskeansträngningsgrupp inom det F MSY -intervall som är tillgängligt för det mest sårbara beståndet vid den tidpunkten. 4. Utan hinder av punkterna 1 och 3 får den högsta tillåtna fiskeansträngningen fastställas på nivåer som är lägre än F MSY -intervallen. 5. Utan hinder av punkterna 1 och 3 får den högsta tillåtna fiskeansträngningen fastställas till nivåer över det F MSY -intervall som är tillgängligt för det mest sårbara beståndet vid den tidpunkten, förutsatt att alla berörda bestånd ligger över B PA a) om det, på grundval av bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning eller bevis, är nödvändigt för att uppnå de övergripande mål som fastställs i artikel 3 när det gäller blandfiske, b) om det, på grundval av bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning eller bevis, är nödvändigt för att undvika att ett bestånd tar allvarlig skada på grund av dynamiken inom eller mellan bestånd av samma eller olika arter, eller c) för att begränsa variationerna i den högsta tillåtna fiskeansträngningen till högst 20 % mellan år som följer på varandra. 6. När F MSY -intervallen inte kan fastställas för ett bestånd som förtecknas i artikel 1.2 på grund av att det inte finns tillräckliga vetenskapliga uppgifter, ska detta bestånd förvaltas i enlighet med artikel 12 till dess att F MSY -intervall finns tillgängliga i enlighet med punkt 2 i den här artikeln. Artikel 5 Referenspunkter för bevarande Med avseende på tillämpningen av artikel 6 ska följande referenspunkter för bevarande begäras, i synnerhet från STECF eller ett liknande oberoende vetenskapligt organ som erkänns på unionsnivå eller internationell nivå, på grundval av planen: a) Försiktighetsreferenspunkter, uttryckta som lekbeståndets biomassa (B PA ). b) Gränsreferenspunkter, uttryckta som lekbeståndets biomassa (B LIM ). Artikel 6 Skyddsåtgärder 1. När vetenskaplig rådgivning visar att lekbeståndets biomassa för något av de berörda bestånden ligger under B PA , ska alla lämpliga korrigerande åtgärder antas för att säkerställa att det berörda beståndet snabbt återgår till nivåer över de nivåer som kan ge MSY. I synnerhet ska, utan hinder av artikel 4.3, den högsta tillåtna fiskeansträngningen fastställas till nivåer som är förenliga med en fiskeridödlighet inom F MSY -intervallet för det mest sårbara beståndet, med beaktande av minskningen av biomassa. 2. När vetenskaplig rådgivning visar att lekbeståndets biomassa för något av de berörda bestånden ligger under B LIM ska ytterligare korrigerande åtgärder vidtas för att säkerställa att det berörda beståndet snabbt återgår till nivåer över de nivåer som kan ge MSY. I synnerhet får dessa korrigerande åtgärder, utan hinder av artikel 4.3, inbegripa att avbryta fisket efter det berörda beståndet och att i lämplig utsträckning minska den högsta tillåtna fiskeansträngningen. 3. De korrigerande åtgärder som avses i denna artikel får inbegripa a) åtgärder i enlighet med artiklarna 7, 8 och 11–14 i denna förordning, och b) nödåtgärder i enlighet med artiklarna 12 och 13 i förordning (EU) nr 1380/2013. 4. Vilken av de åtgärder som avses i denna artikel som vidtas ska bestämmas med beaktande av art, allvarlighetsgrad, varaktighet och upprepning av den situation där lekbeståndets biomassa understiger de nivåer som avses i artikel 5. KAPITEL III FISKEANSTRÄNGNING Artikel 7 Fiskeansträngningsordning 1. En fiskeansträngningsordning ska gälla för alla fartyg som fiskar med trål inom de områden, grupper av bestånd och längdkategorier som anges i bilaga I. 2. Varje år ska rådet, på grundval av vetenskaplig rådgivning och i enlighet med artikel 4, fastställa den högsta tillåtna fiskeansträngningen för varje fiskeansträngningsgrupp per medlemsstat. 3. Genom undantag från artikel 3.1 och utan hinder av punkt 2 i den här artikeln ska följande gälla under de första fem åren av genomförandet av planen: a) För det första året av genomförandet av planen ska den högsta tillåtna fiskeansträngningen minskas med 10 % jämfört med referensvärdet, utom i de geografiska delområden där fiskeansträngningen redan har minskats med mer än 20 % under referensperioden. b) För det andra till femte året av genomförandet av planen ska den högsta tillåtna fiskeansträngningen minskas med högst 30 % under den perioden. Minskningen av fiskeansträngningen får kompletteras med relevanta tekniska eller andra bevarandeåtgärder som antagits i enlighet med unionsrätten, i syfte att uppnå F MSY senast den 1 januari 2025. 4. Det referensvärde som avses i punkt 3 ska av var och en av medlemsstaterna beräknas för varje fiskeansträngningsgrupp eller geografiskt delområde som den genomsnittliga fiskeansträngningen uttryckt i antal fiskedagar mellan den 1 januari 2015 och den 31 december 2017, och ska enbart beakta fartyg som var verksamma under den perioden. 5. När bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning visar på betydande fångster ur ett visst bestånd med andra fiskeredskap än trål, får den högsta tillåtna fiskeansträngningen fastställas för dessa redskap på grundval av sådan vetenskaplig rådgivning. Artikel 8 Fritidsfiske 1. När vetenskaplig rådgivning visar att fritidsfiske har en väsentlig inverkan på fiskeridödligheten för ett bestånd som förtecknas i artikel 1.2, får rådet fastställa icke-diskriminerande begränsningar för fritidsfiskare. 2. Vid fastställande av de begränsningar som avses i punkt 1 ska rådet utgå från transparenta och objektiva kriterier, bland annat av miljömässig, social och ekonomisk karaktär. De kriterier som används får i synnerhet inbegripa fritidsfiskets inverkan på miljön, den samhälleliga betydelsen av denna verksamhet och dess bidrag till ekonomin i kustområdena. 3. Medlemsstaterna ska vid behov vidta nödvändiga och proportionella åtgärder för övervakning och insamling av data för en tillförlitlig bedömning av de faktiska fångstnivåerna inom fritidsfisket. Artikel 9 Medlemsstaternas skyldigheter 1. Medlemsstaterna ska förvalta den högsta tillåtna fiskeansträngningen i enlighet med villkoren i artiklarna 26–34 i förordning (EG) nr 1224/2009. 2. Varje medlemsstat ska besluta om en metod för fördelning av den högsta tillåtna fiskeansträngningen till enskilda fartyg eller grupper av fartyg som för dess flagg, i enlighet med kriterierna i artikel 17 i förordning (EU) nr 1380/2013. 3. En medlemsstat får ändra sina fiskeansträngningstilldelningar genom att överföra fiskedagar mellan fiskeansträngningsgrupper i samma geografiska område, förutsatt att den tillämpar en omräkningsfaktor som stöds av bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning. De utbytta fiskedagarna och omräkningsfaktorn ska omedelbart, och senast efter tio arbetsdagar, meddelas kommissionen och de andra medlemsstaterna. 4. När en medlemsstat tillåter fartyg som för dess flagg att fiska med trål, ska den säkerställa att sådant fiske är begränsat till högst 15 timmar per fiskedag, fem fiskedagar per vecka eller motsvarande. Medlemsstaterna får bevilja undantag på upp till 18 timmar per fiskedag för att ta hänsyn till tiden för transit mellan hamn och fångstplatsen. Sådana undantag ska utan dröjsmål meddelas kommissionen och andra berörda medlemsstater. 5. Om ett fartyg bedriver fiske efter två olika grupper av bestånd under en och samma fiskedag ska, utan hinder av punkt 3, en halv fiskedag dras av från den högsta tillåtna fiskeansträngning som tilldelats det fartyget för respektive grupp av bestånd. 6. För fartyg som för dess flagg och som bedriver fiske efter de berörda bestånden, ska varje medlemsstat utfärda fisketillstånd för de områden som avses i bilaga I och i enlighet med artikel 7 i förordning (EG) nr 1224/2009. 7. Medlemsstaterna ska säkerställa att den totala kapacitet, uttryckt i GT och kW, som motsvarar de fisketillstånd som utfärdats i enlighet med punkt 6 inte ökas under den period som planen tillämpas. 8. Varje medlemsstat ska upprätta och uppdatera en förteckning över fartyg med fisketillstånd som utfärdats i enlighet med punkt 6 och göra den tillgänglig för kommissionen och övriga medlemsstater. Medlemsstaterna ska översända sina förteckningar för första gången senast tre månader efter det att denna förordning trätt i kraft och därefter senast den 30 november varje år. 9. Medlemsstaterna ska övervaka sin fiskeansträngningsordning och säkerställa att den högsta tillåtna fiskeansträngning som avses i artikel 7 inte överskrider de fastställda gränserna. 10. I enlighet med de principer om god förvaltning som föreskrivs i artikel 3 i förordning (EU) nr 1380/2013, får medlemsstaterna främja förvaltningssystem på lokal nivå som bygger på deltagande, i syfte att uppnå planens mål. Artikel 10 Meddelande av relevanta data 1. Medlemsstaterna ska registrera och överföra fiskeansträngningsdata till kommissionen i enlighet med artikel 33 i förordning (EG) nr 1224/2009 och artiklarna 146c, 146d och 146e i kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 404/2011 ( 13 ) . 2. Fiskeansträngningsdata ska aggregeras per månad och innehålla den information som anges i bilaga II. Formatet för dessa aggregerade data ska vara XML Schema Definition som bygger på UN/CEFACT s. 1000-12. 3. Medlemsstaterna ska översända de fiskeansträngningsdata som avses i punkt 1 till kommissionen före den 15:e varje månad. KAPITEL IV TEKNISKA BEVARANDEÅTGÄRDER Artikel 11 Fredningsområden 1. Utöver vad som föreskrivs i artikel 13 i förordning (EG) nr 1967/2006, ska det vara förbjudet att använda trål i västra Medelhavet inom sex sjömil från kusten, med undantag för områden med ett vattendjup på mer än 100 meter, under tre månader varje år och när så är lämpligt i följd, på grundval av bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning. Denna årliga fredningsperiod på tre månader ska fastställas av varje medlemsstat och ska infalla under den mest relevanta perioden, fastställd på grundval av de bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning. Denna period ska utan dröjsmål meddelas kommissionen och andra berörda medlemsstater. 2. Genom undantag från punkt 1, och under förutsättning att ett sådant undantag är motiverat av särskilda geografiska begränsningar, till exempel kontinentalsockelns begränsade utbredning eller det långa avståndet till fångstplatsen, får medlemsstaterna, på grundval av bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning inrätta andra fredningsområden, förutsatt att en minskning av fångsterna av ungkummel på minst 20 % uppnås inom varje geografiskt delområde. Sådana undantag ska utan dröjsmål meddelas kommissionen och andra berörda medlemsstater. 3. Senast den 17 juli 2021 och på grundval av bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning, ska de berörda medlemsstaterna fastställa andra fredningsområden när det finns bevis för en hög koncentration av ungfisk, som är mindre än minsta referensstorlek för bevarande, och lekområden för demersala bestånd, särskilt när det gäller de berörda bestånden. 4. De övriga fredningsområden som inrättats i enlighet med punkt 3 ska bedömas av särskilt STECF eller ett liknande oberoende vetenskapligt organ som erkänns på unionsnivå eller internationell nivå. Om denna bedömning visar att dessa fredningsområden inte är i linje med motsvarande mål ska medlemsstaterna se över dessa fredningsområden mot bakgrund av dessa rekommendationer. 5. När de fredningsområden som avses i punkt 3 i denna artikel påverkar fiskefartyg från flera medlemsstater, ges kommissionen befogenhet att anta delegerade akter, i enlighet med artikel 8 i förordning (EU) nr 1380/2013 och artikel 18 i den här förordningen och på grundval av bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning, för att fastställa de berörda fredningsområdena. Artikel 12 Förvaltning av bifångstbestånd och demersala bestånd för vilka tillräckliga data inte är tillgängliga 1. De bestånd som avses i artikel 1.3 i denna förordning ska förvaltas på grundval av försiktighetsansatsen i fiskeriförvaltningen enligt definitionen i artikel 4.1.8 i förordning (EU) nr 1380/2013. 2. Förvaltningsåtgärder för de bestånd som avses i artikel 1.3, i synnerhet tekniska bevarandeåtgärder såsom de som anges i artikel 13, ska fastställas med beaktande av bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning. Artikel 13 Särskilda bevarandeåtgärder 1. Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 18 i denna förordning och artikel 18 i förordning (EU) nr 1380/2013 för att komplettera denna förordning genom att fastställa följande tekniska bevarandeåtgärder: a) Specifikationer av fiskeredskapens egenskaper och regler för användningen av redskapen för att säkerställa eller förbättra selektiviteten, minska oönskade fångster eller minimera den negativa inverkan på ekosystemet. b) Specifikationer av ändringar av fiskeredskap eller tilläggsutrustning till fiskeredskap för att säkerställa eller förbättra selektiviteten, minska oönskade fångster eller minimera den negativa inverkan på ekosystemet. c) Begränsningar av eller förbud mot användningen av vissa fiskeredskap och av fiskeverksamhet i vissa områden eller under vissa perioder, i syfte att skydda lekfisk, fisk som är mindre än minsta referensstorlek för bevarande eller icke-målarter, eller för att minimera den negativa inverkan på ekosystemet. d) Fastställande av minsta referensstorlekar för bevarande för något av de bestånd som omfattas av denna förordning, för att säkerställa skydd av unga exemplar av marina organismer. e) Åtgärder som rör fritidsfiske. 2. De åtgärder som avses i punkt 1 ska bidra till att nå de övergripande mål som anges i artikel 3. KAPITEL V LANDNINGSSKYLDIGHET Artikel 14 Bestämmelser om landningsskyldigheten För alla bestånd av arter i västra Medelhavet som omfattas av landningsskyldigheten enligt artikel 15.1 i förordning (EU) nr 1380/2013, och för bifångster av pelagiska arter vid fisken som nyttjar de bestånd som förtecknas i artikel 1.2 i den här förordningen och för vilka landningsskyldigheten gäller, ges kommissionen befogenhet att efter samråd med medlemsstaterna anta delegerade akter i enlighet med artikel 18 i den här förordningen och artikel 18 i förordning (EU) nr 1380/2013 för att komplettera den här förordningen genom att fastställa närmare bestämmelser för denna skyldighet i enlighet med artikel 15.5 a–e i förordning (EU) nr 1380/2013. KAPITEL VI REGIONALISERING Artikel 15 Regionalt samarbete 1. Artikel 18.1–18.6 i förordning (EU) nr 1380/2013 ska tillämpas på de åtgärder som avses i artiklarna 11–14 i den här förordningen. 2. Vid tillämpning av punkt 1 i denna artikel får medlemsstater som har ett direkt förvaltningsintresse lämna gemensamma rekommendationer i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) nr 1380/2013 a) för första gången senast tolv månader efter den 16 juli 2019 och därefter senast tolv månader efter varje gång utvärderingen av planen läggs fram i enlighet med artikel 17.2 i denna förordning, b) senast den 1 juli det år som föregår det år då åtgärderna ska tillämpas, och/eller c) när de bedömer det nödvändigt, i synnerhet om det sker en plötslig förändring av situationen för något bestånd som omfattas av denna förordning. 3. De befogenheter som ges enligt artiklarna 11–14 i denna förordning ska inte påverka de befogenheter som kommissionen ges genom andra bestämmelser i unionsrätten, däribland genom förordning (EU) nr 1380/2013. KAPITEL VII ÄNDRINGAR OCH UPPFÖLJNING Artikel 16 Ändringar av planen 1. När vetenskaplig rådgivning visar en förändring i den geografiska utbredningen av de berörda bestånden, ges kommissionen befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 18 för att ändra denna förordning, genom att anpassa de områden som anges i artikel 1.2 och bilaga I för att avspegla denna förändring. 2. Om kommissionen på grundval av vetenskaplig rådgivning anser att förteckningen över de berörda bestånden måste ändras, får kommissionen lägga fram ett förslag till ändring av förteckningen. Artikel 17 Övervakning och utvärdering av planen 1. Inom ramen för den årsredovisning som föreskrivs i artikel 50 i förordning (EU) nr 1380/2013 ska de kvantifierbara indikatorerna omfatta årliga uppskattningar av den nuvarande fiskdödligheten över F MSY (F/F MSY ), lekbeståndets biomassa och de socioekonomiska indikatorerna för de berörda bestånden, och om möjligt för bifångstbestånd. De får kompletteras med andra indikatorer på grundval av vetenskaplig rådgivning. 2. Senast den 17 juli 2024 och därefter vart tredje år, ska kommissionen rapportera till Europaparlamentet och rådet om planens resultat och effekter när det gäller de berörda bestånden och det fiske som nyttjar dessa bestånd, särskilt vad gäller uppnåendet av de övergripande mål som anges i artikel 3. KAPITEL VIII FÖRFARANDEBESTÄMMELSER Artikel 18 Utövande av delegeringen 1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel. 2. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artiklarna 11–14 och 16 ska ges till kommissionen för en period på fem år från och med den 16 juli 2019. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av den perioden. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med femårsperioder, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av den perioden i fråga. 3. Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 11–14 och 16 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning , eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft. 4. Innan kommissionen antar en delegerad akt, ska den samråda med experter som utsetts av varje medlemsstat i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning. 5. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna. 6. En delegerad akt som antas enligt artiklarna 11–14 och 16 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ. KAPITEL IX EUROPEISKA HAVS- OCH FISKERIFONDEN Artikel 19 Stöd från Europeiska havs- och fiskerifonden Åtgärder för tillfälligt upphörande som antas för att uppnå planens mål ska betraktas som sådant tillfälligt upphörande av fiskeverksamhet som avses i artikel 33.1 a och c i förordning (EU) nr 508/2014. Artikel 20 Ändringar av förordning (EU) nr 508/2014 vad gäller vissa regler som rör Europeiska havs- och fiskerifonden Artikel 34 i förordning (EU) nr 508/2014 ska ändras på följande sätt: 1. Punkt 4 ska ersättas med följande: ”4. Stöd enligt denna artikel får beviljas fram till och med den 31 december 2017, förutom om åtgärder för definitivt upphörande antas för att uppnå målen i den fleråriga planen för bevarande och hållbart nyttjande av demersala bestånd i västra Medelhavet, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/1022 ( *1 ) . ( *1 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/1022 av den 20 juni 2019 om upprättande av en flerårig plan för de fisken som nyttjar demersala bestånd i västra Medelhavet och om ändring av förordning (EU) nr 508/2014 ( EUT L 172, 26.6.2019, s. 1 ).” " 2. Följande punkt ska läggas till: ”4a. Utgifter för åtgärder för definitivt upphörande som har antagits för att målen i förordning (EU) 2019/1022 ska uppnås, ska berättiga till stöd från EHFF från och med den förordningens ikraftträdande.” KAPITEL X SLUTBESTÄMMELSER Artikel 21 Ikraftträdande och tillämpning Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning . Med hänsyn till miljömässig, social och ekonomisk hållbarhet ska artiklarna 4 och 6.1 tillämpas från och med den 1 januari 2025. Artikel 7 ska tillämpas från och med den 1 januari 2020. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 20 juni 2019. På Europaparlamentets vägnar A. TAJANI Ordförande På rådets vägnar G. CIAMBA Ordförande ( 1 ) EUT C 367, 10.10.2018, s. 103 . ( 2 ) Europaparlamentets ståndpunkt av den 4 april 2019 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 6 juni 2019. ( 3 ) Ministerförklaringen från Malta om MedFish4Ever. Ministerkonferens om hållbarheten i Medelhavsfisket (Malta, 30 mars 2017). ( 4 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1380/2013 av den 11 december 2013 om den gemensamma fiskeripolitiken, om ändring av rådets förordningar (EG) nr 1954/2003 och (EG) nr 1224/2009 och om upphävande av rådets förordningar (EG) nr 2371/2002 och (EG) nr 639/2004 och rådets beslut 2004/585/EG ( EUT L 354, 28.12.2013, s. 22 ). ( 5 ) Rådets förordning (EG) nr 1967/2006 av den 21 december 2006 om förvaltningsåtgärder för hållbart utnyttjande av fiskeresurserna i Medelhavet, om ändring av förordning (EEG) nr 2847/93 och om upphävande av förordning (EG) nr 1626/94 ( EUT L 409, 30.12.2006, s. 11 ). ( 6 ) Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/56/EG av den 17 juni 2008 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på havsmiljöpolitikens område (Ramdirektiv om en marin strategi) ( EUT L 164, 25.6.2008, s. 19 ). ( 7 ) Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/147/EG av den 30 november 2009 om bevarande av vilda fåglar ( EUT L 20, 26.1.2010, s. 7 ). ( 8 ) Rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter ( EGT L 206, 22.7.1992, s. 7 ). ( 9 ) EUT L 123, 12.5.2016, s. 1 . ( 10 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 508/2014 av den 15 maj 2014 om Europeiska havs- och fiskerifonden och om upphävande av rådets förordningar (EG) nr 2328/2003, (EG) nr 861/2006, (EG) nr 1198/2006 och (EG) nr 791/2007 och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1255/2011 ( EUT L 149, 20.5.2014, s. 1 ). ( 11 ) Rådets förordning (EG) nr 1224/2009 av den 20 november 2009 om införande av ett kontrollsystem i unionen för att säkerställa att bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken efterlevs, om ändring av förordningarna (EG) nr 847/96, (EG) nr 2371/2002, (EG) nr 811/2004, (EG) nr 768/2005, (EG) nr 2115/2005, (EG) nr 2166/2005, (EG) nr 388/2006, (EG) nr 509/2007, (EG) nr 676/2007, (EG) nr 1098/2007, (EG) nr 1300/2008, (EG) nr 1342/2008 och upphävande av förordningarna (EEG) nr 2847/93, (EG) nr 1627/94 och (EG) nr 1966/2006 ( EUT L 343, 22.12.2009, s. 1 ). ( 12 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1343/2011 av den 13 december 2011 om vissa bestämmelser om fiske i AKFM:s avtalsområde (Allmänna kommissionen för fiske i Medelhavet) och om ändring av rådets förordning (EG) nr 1967/2006 om förvaltningsåtgärder för hållbart utnyttjande av fiskeresurserna i Medelhavet ( EUT L 347, 30.12.2011, s. 44 ). ( 13 ) Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 404/2011 av den 8 april 2011 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1224/2009 om införande av ett kontrollsystem i gemenskapen för att säkerställa att bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken efterlevs ( EUT L 112, 30.4.2011, s. 1 ). BILAGA I Fiskeansträngningsordning (som avses i artikel 7) Fiskeansträngningsgrupper definieras enligt följande: A. Trålar som fiskar efter röd mulle, kummel, djuphavsräka och havskräfta på kontinentalsockeln och övre delen av kontinentalbranten. Redskapstyp Geografiskt område Grupper av bestånd Fartygets längd över allt Kod för fiskeansträngningsgrupp Trålar (TBB, OTB, PTB, TBN, TBS, TB, OTM, PTM, TMS, TM, OTT, OT, PT, TX, OTP, TSP) AKFM:s delområden 1-2-5-6-7 Röd mulle i de geografiska delområdena 1, 5, 6 och 7; kummel i de geografiska delområdena 1-5-6-7; djuphavsräka i de geografiska delområdena 1, 5 och 6; havskräfta i de geografiska delområdena 5 och 6. < 12 m EFF1/MED1_TR1 ≥ 12 m och < 18 m EFF1/MED1_TR2 ≥ 18 m och < 24 m EFF1/MED1_TR3 ≥ 24 m EFF1/MED1_TR4 AKFM:s delområden 8-9-10-11 Röd mulle i de geografiska delområdena 9, 10 och 11; kummel i de geografiska delområdena 9-10-11; djuphavsräka i de geografiska delområdena 9-10-11; havskräfta i de geografiska delområdena 9 och 10. < 12 m EFF1/MED2_TR1 ≥ 12 m och < 18 m EFF1/MED2_TR2 ≥ 18 m och < 24 m EFF1/MED2_TR3 ≥ 24 m EFF1/MED1_TR4 B. Trålar som fiskar efter blåröd räka och räkan Aristaeomorpha foliace på djupt vatten. Redskapstyp Geografiskt område Grupper av bestånd Fartygets längd över allt Kod för fiskeansträngningsgrupp Trålar (TBB, OTB, PTB, TBN, TBS, TB, OTM, PTM, TMS, TM, OTT, OT, PT, TX, OTP, TSP) AKFM:s delområden 1-2-5-6-7 Blåröd räka i de geografiska delområdena 1, 5, 6 och 7. < 12 m EFF2/MED1_TR1 ≥ 12 m och < 18 m EFF2/MED1_TR2 ≥ 18 m och < 24 m EFF2/MED1_TR3 ≥ 24 m EFF2/MED1_TR4 AKFM:s delområden 8-9-10-11 Räkan Aristaeomorpha foliace i de geografiska delområdena 9, 10 och 11. < 12 m EFF2/MED2_TR1 ≥ 12 m och < 18 m EFF2/MED2_TR2 ≥ 18 m och < 24 m EFF2/MED2_TR3 ≥ 24 m EFF2/MED1_TR4 BILAGA II Förteckning över information för fiskeansträngningsdata (som det hänvisas till i artikel 10) Information Definition och anmärkningar 1. Medlemsstat Den rapporterande flaggmedlemsstatens treställiga alfabetiska ISO-kod 2. Fiskeansträngningsgrupp Kod för fiskeansträngningsgrupp enligt bilaga I 3. Fiskeansträngningsperiod Rapporteringsmånadens start- och slutdatum 4. Fiskeansträngningsdeklaration Totalt antal fiskedagar Gemensamt uttalande från Europaparlamentet och rådet Europaparlamentet och rådet har för avsikt att upphäva befogenheterna att anta tekniska åtgärder genom delegerade akter i enlighet med artikel 13 i denna förordning när de antar ett nytt regelverk om tekniska åtgärder som inbegriper en befogenhet som omfattar samma åtgärder.