L_2011046SV.01001401.xml 19.2.2011 SV Europeiska unionens officiella tidning L 46/14 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 150/2011 av den 18 februari 2011 om ändring av bilaga III till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 853/2004 vad gäller hägnat och frilevande vilt samt kött av hägnat och frilevande vilt (Text av betydelse för EES) EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 853/2004 av den 29 april 2004 om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung ( 1 ) , särskilt artikel 10.1, och av följande skäl: (1) I förordning (EG) nr 853/2004 fastställs särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung. Där föreskrivs bland annat krav för produktion och utsläppande på marknaden av kött av hägnat och frilevande vilt. Livsmedelsföretagarna ska se till att sådant kött släpps ut på marknaden endast om det har framställts i enlighet med avsnitten III och IV i bilaga III till den förordningen. (2) Enligt avsnitt III i bilaga III till förordning (EG) nr 853/2004 får livsmedelsföretagarna under vissa förutsättningar slakta hägnade strutsfåglar och vissa hägnade hov- och klövdjur på ursprungsplatsen med den behöriga myndighetens tillstånd. Bland dessa förutsättningar ingår att de slaktade djuren till slakteriet ska åtföljas av ett intyg som utfärdats av den livsmedelsföretagare som födde upp dem och av ett intyg som utfärdats och undertecknats av den officiella eller godkända veterinären. (3) Det intyg som utfärdats och undertecknats av den officiella eller godkända veterinären ska innehålla uppgift om datum och tidpunkt för slakten och ska styrka att besiktningen före slakt gett ett gynnsamt resultat och att slakten och avblodningen utförts på ett korrekt sätt. (4) I rådets förordning (EG) nr 1099/2009 av den 24 september 2009 om skydd av djur vid tidpunkten för avlivning ( 2 ) finns bestämmelser om avlivning av djur som föds upp eller hålls för produktion av livsmedel, ull, skinn, päls eller andra produkter. Enligt den förordningen ska företagarna se till att vissa steg i slaktprocessen endast utförs av personer som för dessa verksamheter innehar ett kompetensbevis som styrker att de kan utföra dem i enlighet med bestämmelserna i den förordningen. (5) Den officiella eller godkända veterinärens ständiga närvaro under slakten och avblodningen på anläggningen kan anses vara onödig om den livsmedelsföretagare som utför slakten, i enlighet med förordning (EG) nr 1099/2009, har lämplig kompetensnivå och ett kompetensbevis för sådan verksamhet. I sådana fall bör livsmedelsföretagarna, i stället för den officiella eller godkända veterinären, få intyga att slakten och avblodningen har utförts på ett korrekt sätt samt ange datum och tidpunkt för slakten. (6) I avsnitt IV kapitel II i bilaga III till förordning (EG) nr 853/2004 föreskrivs dessutom att den utbildade personen, så snart som möjligt efter avlivningen av storvilt, ska undersöka kroppen och alla urtagna inälvor för att leta efter tecken som kan tyda på att köttet utgör en hälsorisk. Om det vid den undersökningen inte upptäcks några onormala tecken som kan tyda på att köttet utgör en hälsorisk, om inget onormalt beteende observerats före avlivningen och om det inte finns misstanke om miljöförorening, ska den utbildade personen fästa ett numrerat intyg på djurkroppen som anger detta. (7) Erfarenheten av tillämpningen av dessa bestämmelser visar att det är rimligt att föreskriva att intyget inte behöver fästas på djurkroppen och att intyget får omfatta flera djurkroppar, under förutsättning att en tydlig koppling mellan djurkropparna och det intyg som gäller dessa fastställs och garanteras. (8) I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1774/2002 av den 3 oktober 2002 om hälsobestämmelser för animaliska biprodukter som inte är avsedda att användas som livsmedel ( 3 ) fastställs folk- och djurhälsobestämmelser om insamling, transport, lagring, hantering, bearbetning och användning eller bortskaffande av animaliska biprodukter, så att dessa produkter inte innebär några risker för folk- eller djurhälsan. I kapitel VII i bilaga VIII till den förordningen fastställs krav vid tillverkning av jakttroféer. (9) Enligt den förordningen ska också tekniska anläggningar godkännas av den behöriga myndigheten, under förutsättning att vissa krav är uppfyllda. I dessa krav ingår bland annat att tekniska anläggningar ska uppfylla de särskilda krav på produktionen som ställs i den förordningen. (10) I avsnitt IV kapitel II i bilaga III till förordning (EG) nr 853/2004 föreskrivs för storvilt att skalle och inälvor inte behöver åtfölja kroppen till vilthanteringsanläggningen, utom när det gäller arter som kan tänkas ha trikinos, vars skalle (med undantag av betar) och mellangärde måste åtfölja kroppen. (11) I vissa medlemsstater med en lång jakttradition brukar hela skallar av djur, även av djur som är mottagliga för trikininfektion, användas som jakttroféer. Kraven i avsnitt IV kapitel II i bilaga III till förordning (EG) nr 853/2004 medför svårigheter för jägarna och de tekniska anläggningarna när det gäller tillverkning av jakttroféer av arter som är mottagliga för trikininfektion. (12) Den behöriga myndigheten bör därför ges möjlighet att tillåta att skallar av djur som är mottagliga för trikininfektion sänds till en godkänd teknisk anläggning för tillverkning av jakttroféer, även innan resultatet av trikintestet är tillgängligt. I alla sådana fall bör det finnas tillräckliga spårbarhetsgarantier. (13) Förordning (EG) nr 853/2004 bör därför ändras i enlighet med detta. (14) De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Bilaga III till förordning (EG) nr 853/2004 ska ändras i enlighet med bilagan till den här förordningen. Artikel 2 Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning . Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 18 februari 2011. På kommissionens vägnar José Manuel BARROSO Ordförande ( 1 ) EUT L 139, 30.4.2004, s. 55 . ( 2 ) EUT L 303, 18.11.2009, s. 1 . ( 3 ) EUT L 273, 10.10.2002, s. 1 . BILAGA Bilaga III till förordning (EG) nr 853/2004 ska ändras på följande sätt: 1. I avsnitt III ska följande punkt läggas till som punkt 3a: ”3a. Genom undantag från punkt 3 j får den behöriga myndigheten tillåta att intyget om korrekt slakt och avblodning och uppgifter om datum och tidpunkt för slakten endast anges i intyget från den livsmedelsföretagare som avses i punkt 3 i, under förutsättning att a) anläggningen är belägen i en medlemsstat eller region, enligt definitionen i artikel 2.2 p i direktiv 64/432/EEG, som inte omfattas av några hälsorestriktioner i enlighet med unionslagstiftningen eller nationell lagstiftning, b) livsmedelsföretagaren har styrkt lämplig kompetensnivå för att slakta djur utan att de orsakas sådan smärta, plåga eller lidande som kan undvikas i enlighet med artikel 7.2 i förordning (EG) nr 1099/2009 och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 12 i den förordningen.” 2. I avsnitt IV kapitel II ska punkt 4 a ersättas med följande: ”4. a) Om inga onormala tecken upptäcks vid den undersökning som avses i punkt 2, om inget onormalt beteende observerats före avlivningen och om det inte finns misstanke om miljöförorening, ska den utbildade personen fästa ett numrerat intyg på djurkroppen som anger detta. Intyget ska även ange datum, tidpunkt och plats för avlivning av djuret. Intyget behöver inte fästas på djurkroppen och får omfatta fler än en djurkropp, under förutsättning att varje djurkropp är korrekt identifierad och att intyget innehåller uppgift om identifieringsnummer för varje djurkropp som omfattas av intyget, med motsvarande datum, tidpunkt och plats för avlivningen. Alla djurkroppar som omfattas av ett enskilt intyg får endast sändas till en enda vilthanteringsanläggning. Skalle och inälvor behöver inte åtfölja kroppen till vilthanteringsanläggningen, utom när det gäller arter som är mottagliga för trikinos (svin, hästdjur och andra), vars skalle (med undantag av betar) och mellangärde måste åtfölja kroppen. Den behöriga myndigheten får dock tillåta att skallar av djur som är mottagliga för trikininfektion sänds till en teknisk anläggning för tillverkning av jakttroféer, vilken har godkänts i enlighet med artikel 18 i förordning (EG) nr 1774/2002. Den utbildade personen ska ange den tekniska anläggningen på intyget. En kopia av intyget ska skickas till den tekniska anläggningen. Om resultatet av trikinundersökningen av slaktkroppen är positivt ska den behöriga myndigheten utföra officiella kontroller för att säkerställa att skallen hanteras på ett korrekt sätt på den tekniska anläggningen. Jägare måste emellertid uppfylla alla tilläggskrav som åläggs dem i den medlemsstat där jakten äger rum, särskilt för att möjliggöra kontroll av vissa restsubstanser och ämnen i enlighet med direktiv 96/23/EG.”