L_2010343SV.01005701.xml 29.12.2010 SV Europeiska unionens officiella tidning L 343/57 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 1261/2010 av den 22 december 2010 om införande av en provisorisk utjämningstull på import av vissa stänger av rostfritt stål med ursprung i Indien EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 597/2009 av den 11 juni 2009 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen ( 1 ) (nedan kallad grundförordningen ), särskilt artikel 12, efter samråd med rådgivande kommittén, och av följande skäl: 1. FÖRFARANDE 1.1 Inledande (1) Den 1 april 2010 meddelade kommissionen genom ett tillkännagivande (nedan kallat tillkännagivandet om inledande ) som offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning ( 2 ) att ett antisubventionsförfarande skulle inledas beträffande import till unionen av vissa stänger av rostfritt stål med ursprung i Indien (nedan kallat Indien eller det berörda landet ). (2) Samma dag meddelade kommissionen genom ett tillkännagivande (nedan kallat tillkännagivandet om inledande ) som offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning ( 3 ) att ett antidumpningsförfarande skulle inledas beträffande import till unionen av vissa stänger av rostfritt stål med ursprung i Indien och påbörjade en separat undersökning (nedan kallat antidumpningsförfarande ). (3) Antisubventionsförfarandet inleddes till följd av ett klagomål som ingavs den 15 februari 2010 av European Confederation of Iron and Steel Industries (Eurofer) (nedan kallad den klagande ) såsom företrädare för tillverkare som svarar för en betydande del, i detta fall mer än 25 %, av unionens totala produktion av vissa stänger av rostfritt stål. Klagomålet innehöll prima facie -bevisning för att det förekommit subventionering av den berörda produkten och för att detta vållat väsentlig skada. Bevisningen ansågs tillräcklig för att motivera inledandet av en undersökning. (4) Innan förfarandet inleddes underrättade kommissionen, i enlighet med artikel 10.7 i grundförordningen, Indiens myndigheter om att den hade mottagit ett vederbörligen underbyggt klagomål i vilket det påstods att subventionerad import av vissa stänger av rostfritt stål med ursprung i Indien vållade unionsindustrin väsentlig skada. De indiska myndigheterna inbjöds till samråd i syfte att klargöra situationen när det gäller påståendena i klagomålet och i syfte att uppnå en ömsesidig lösning. Under samråden kom man inte fram till någon ömsesidigt tillfredsställande lösning. 1.2 Parter som berörs av förfarandet (5) Kommissionen underrättade officiellt de klagande unionstillverkarna, andra kända unionstillverkare, de exporterande tillverkarna, importörer, användare som man visste var berörda samt de indiska myndigheterna om att förfarandet hade inletts. De berörda parterna gavs tillfälle att inom den tidsfrist som angavs i tillkännagivandet om inledande skriftligen lämna synpunkter och begära att bli hörda. (6) Alla berörda parter som begärde att bli hörda och som visade att det fanns särskilda skäl att höra dem gavs tillfälle till detta. 1.2.1 Stickprovsförfarande avseende exporterande tillverkare i Indien (7) Eftersom ett stort antal exporterande tillverkare i Indien föreföll vara berörda angavs i tillkännagivandet om inledande att ett stickprovsförfarande skulle kunna komma att tillämpas för fastställande av subventionering, i enlighet med artikel 27 i grundförordningen. (8) För att kommissionen skulle kunna besluta om ett stickprovsförfarande var nödvändigt och i så fall kunna göra ett urval, ombads alla exporterande tillverkare i Indien att ge sig till känna inom 15 dagar efter att undersökningen hade inletts och att lämna grundläggande uppgifter om sin försäljning på export och på hemmamarknaden, en noggrann beskrivning av företagets verksamhet när det gäller tillverkning av den berörda produkten samt namn på och en noggrann beskrivning av verksamheten hos alla närstående företag som var inbegripna i tillverkningen eller försäljningen av den berörda produkten under perioden 1 april 2009–31 mars 2010. (9) Samråd ägde också rum med de relevanta indiska myndigheterna avseende urvalet av ett representativt stickprov. (10) Totalt lämnade 22 exporterande tillverkare, inklusive grupper av närstående företag i Indien, de begärda uppgifterna och samtyckte till att ingå i stickprovet inom den tidsfrist som angavs i tillkännagivandet om inledande. Tjugo av dessa samarbetsvilliga företag eller grupper uppgav att de hade exporterat den berörda produkten till unionen under undersökningsperioden. Urvalet gjordes följaktligen på grundval av de uppgifter som lämnats av dessa 20 exporterande tillverkare eller grupper av exporterande tillverkare. (11) De exporterande tillverkare som inte gav sig till känna inom den angivna tidsfristen eller inte tillhandahöll de begärda uppgifterna i tid betraktades som icke samarbetsvilliga i undersökningen. En jämförelse mellan importdata från Eurostat och de uppgifter som de 20 samarbetsvilliga företagen eller grupperna lämnade om de volymer som de exporterat till unionen av den berörda produkten under undersökningsperioden, tyder emellertid på att samarbetsviljan hos de indiska exporterande tillverkarna var mycket hög. 1.2.2 Urval av samarbetsvilliga indiska företag för stickprovet (12) I enlighet med artikel 27 i grundförordningen gjorde kommissionen ett urval på grundval av den största representativa exportvolym av den berörda produkten till unionen som rimligen kunde undersökas inom den tid som stod till förfogande. Urvalet bestod av två enskilda företag och en grupp av fyra närstående företag som tillsammans stod för över 63 % av den sammanlagda exportvolymen till unionen av den berörda produkten. 1.2.3 Individuell undersökning av företag som inte valts ut till stickprovet (13) En exporterande tillverkare som inte ingick i urvalet eftersom denna inte uppfyllde de kriterier som fastställs i artikel 27.1 i grundförordningen ansökte om en individuell subventionsmarginal enligt artikel 27.3 i grundförordningen och besvarade frågeformuläret. (14) Såsom anges i skäl 12 begränsades urvalet till ett rimligt antal företag som kunde undersökas inom den tid som stod till förfogande. De företag som omfattades av undersökningen av subventionering anges i skäl 22. Med hänsyn till det antal kontrollbesök som skulle genomföras på plats hos dessa företag ansågs det att individuella undersökningar skulle bli orimligt betungande och skulle förhindra att undersökningen avslutades i rätt tid. (15) Därför drogs preliminärt slutsatsen att ansökan om en individuell undersökning inte kunde beviljas. 1.2.4 Stickprovsförfarande avseende unionstillverkare (16) Eftersom ett stort antal exporterande unionstillverkare föreföll vara berörda angavs i tillkännagivandet om inledande att ett stickprovsförfarande skulle kunna komma att tillämpas för fastställande av skada, i enlighet med artikel 27 i grundförordningen. (17) Inga andra tillverkare än de åtta klagande gav sig till känna eller lämnade, enligt vad som angavs i tillkännagivandet om inledande, grundläggande uppgifter om sin verksamhet när det gäller den berörda produkten under undersökningsperioden. Av dessa åtta tillverkare gjordes ett urval bestående av fyra företag på grundval av representativitet i fråga om deras försäljningsvolym, deras olika produkttyper och var de låg i unionen. Samråd hölls med den klagande och de berörda tillverkarna avseende urvalet av stickprovet. (18) De fyra unionstillverkare som ingick i urvalet stod för 62 % av unionsindustrins totala produktion under undersökningsperioden. 1.2.5 Stickprovsförfarande avseende importörer (19) Eftersom antalet importörer enligt klagomålet var stort angavs det i tillkännagivandet om inledande att ett stickprovsförfarande skulle kunna komma att tillämpas i enlighet med artikel 27 i grundförordningen. Fyra importörer lämnade de begärda uppgifterna och samtyckte till att ingå i urvalet inom den tidsfrist som angavs i tillkännagivandet om inledande. Eftersom så pass få importörer gav sig till känna beslutades att man inte skulle tillämpa ett stickprovsförfarande. (20) Kommissionen sände frågeformulär till alla kända berörda parter samt till alla övriga företag som gav sig till känna inom de tidsfrister som angavs i tillkännagivandet om inledande. Frågeformulär sändes följaktligen till de indiska myndigheterna, de exporterande tillverkare i Indien som ingick i urvalet, de unionstillverkare som ingick i urvalet, de fyra importörer i unionen som gav sig till känna inom ramen för stickprovsförfarandet och till alla användare som man visste berördes av undersökningen. (21) Svar inkom från de indiska myndigheterna, de exporterande tillverkare som ingick i urvalet, den exporterande tillverkare som ansökte om individuell behandling, de unionstillverkare som ingick i urvalet och från en importör. Inga användare eller andra parter som berördes av förfarandet besvarade frågeformuläret. Vidare lämnade merparten av unionstillverkarna de begärda allmänna uppgifterna för skadeanalysen. (22) Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som lämnats av berörda parter och som ansågs vara nödvändiga för ett preliminärt avgörande i fråga om subventioner, om den skada som vållats och om unionens intresse. Kontrollbesök gjordes på plats hos de indiska myndigheterna i Delhi, myndigheterna i Maharashtra i Mumbai, de indiska myndigheternas regionkontor i Mumbai och följande företag: Tillverkare i unionen — Aceros Inoxidables Olarra SA, Spanien, och närstående försäljningsföretag. — Rodaciai SpA, Italien, och närstående försäljningsföretag. — Roldan SA, Spanien, och närstående försäljningsföretag. — Ugitech France SA, Frankrike, och närstående försäljningsföretag. Exporterande tillverkare i Indien — Viraj Profiles Vpl. Ltd, Thane, Maharashtra. — Chandan Steel Ltd, Mumbai, Maharashtra. Venusgruppen: — Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra. — Precision Metals, Mumbai, Maharashtra. — Hindustan Inox Ltd, Mumbai, Maharashtra. — Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd, Mumbai. Maharashtra. 1.3 Undersökningsperiod (23) Undersökningen av subventionering och skada omfattade perioden från och med den 1 april 2009 till och med den 31 mars 2010 (nedan kallad undersökningsperioden , eller UP i tabeller). Undersökningen av tendenser som är av betydelse för bedömningen av skada omfattade perioden från och med 2007 till och med undersökningsperiodens slut (nedan kallad skadeundersökningsperioden ). 2. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT 2.1 Berörd produkt (24) Den berörda produkten är stänger av rostfritt stål, tillformade eller färdigbehandlade i kallt tillstånd men inte vidare bearbetade, andra än stänger med runt tvärsnitt med en diameter på minst 80 mm, med ursprung i Indien (nedan kallad den berörda produkten ). Produkterna klassificeras för närvarande enligt KN-numren 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 och 7222 20 89. 2.2 Likadan produkt (25) Undersökningen visade att de produkter som tillverkas och säljs på hemmamarknaden i Indien och som omfattas av undersökningen har samma grundläggande fysiska, kemiska och tekniska egenskaper och användningsområden som de produkter som exporteras från detta land till unionsmarknaden. Likaså uppvisar de produkter som tillverkas av unionsindustrin och säljs på unionsmarknaden samma grundläggande fysiska, kemiska och tekniska egenskaper och användningsområden som de produkter som exporteras till unionen från det berörda landet. De anses därför preliminärt som likadana produkter i den mening som avses i artikel 2 c i grundförordningen. 3. SUBVENTIONER 3.1 Inledning (26) På grundval av informationen i klagomålet och svaren på kommissionens frågeformulär undersöktes följande system, som påstods innebära att subventioner beviljas: a) Tullkreditsystemet. b) Systemet med förhandstillstånd. c) Systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror. d) Systemet med exportorienterade företag. e) Exportkreditsystemet. (27) Systemen i leden a–d grundar sig på utrikeshandelslagen från 1992 ( Foreign Trade (Development and Regulation) Act , nr 22/1992), som trädde i kraft den 7 augusti 1992. Genom denna lag bemyndigas de indiska myndigheterna att utfärda tillkännagivanden om export- och importpolitiken. Dessa sammanfattas i dokument om utrikeshandelspolitiken som utfärdas av handelsministeriet vart femte år och uppdateras regelbundet. De två dokument om utrikeshandelspolitiken som är relevanta för undersökningsperioden i denna undersökning är dokumentet för 2004–2009 respektive 2009–2014. Dessutom fastställer de indiska myndigheterna de förfaranden som reglerar utrikeshandelspolitiken under perioderna 2004–2009 och 2009–2014 i en förfarandehandbok (volym I) (för 2004–2009 respektive 2009–2014). Förfarandehandboken uppdateras också regelbundet. (28) Det exportkreditsystem som anges i led e grundar sig på avsnitten 21 och 35A i lagen om bankverksamhet ( Banking Regulation Act ) från 1949, enligt vilken Indiens centralbank får ge landets affärsbanker instruktioner i fråga om exportkrediter. 3.2 Tullkreditsystemet (DEPBS) a) Rättslig grund (29) Tullkreditsystemet beskrivs närmare i kapitel 4.3 i dokumentet om utrikeshandelspolitiken för 2004–2009 respektive 2009–2014 samt i kapitel 4 i förfarandehandboken (volym I) för 2004–2009 respektive 2009–2014. b) Stödberättigande (30) Alla exporterande tillverkare och exporterande handlare kan komma i fråga för detta system. c) Praktiskt genomförande av tullkreditsystemet (31) En exportör kan ansöka om krediter inom ramen för tullkreditsystemet, vilka beräknas som en procentsats av värdet av de produkter som exporteras enligt detta system. De indiska myndigheterna har fastställt sådana procentsatser (tullkreditprocentsatser) för de flesta produkter, bl.a. den berörda produkten. Tullkreditprocentsatserna fastställs på grundval av standardnormer för input/output och med beaktande av en antagen mängd importerade insatsvaror i exportprodukten samt tullbeloppet för denna antagna import, oavsett om importtullar faktiskt har betalats. (32) För att kunna beviljas förmåner inom ramen för detta system måste ett företag exportera. Vid exporttransaktionen måste exportören lämna en deklaration till de indiska myndigheterna med uppgift om att exporten sker inom ramen för tullkreditsystemet. För att varorna ska kunna exporteras utfärdar de indiska tullmyndigheterna en exporthandling i samband med avsändningsförfarandet. Denna handling innehåller uppgifter om bl.a. storleken på den kredit inom ramen för tullkreditsystemet som ska beviljas för den exporttransaktionen. Vid denna tidpunkt vet exportören hur stor förmån företaget kommer att få. Så snart tullmyndigheterna utfärdat en exporthandling kan de indiska myndigheterna inte längre påverka beviljandet av krediter inom ramen för tullkreditsystemet. (33) Det konstaterades att det enligt indiska redovisningsprinciper är möjligt att periodisera krediter inom ramen för tullkreditsystemet och bokföra dem som inkomster i affärsredovisningen när exportåtagandet uppfylls. Sådana krediter kan användas för att betala tull på senare import av alla slags varor – med undantag för kapitalvaror och varor som omfattas av importrestriktioner. Varor som importeras med användning av sådana krediter kan säljas på den inhemska marknaden (och påläggs då omsättningsskatt) eller användas på annat sätt. Krediter inom ramen för tullkreditsystemet får överföras fritt och gäller under en period på tolv månader från och med utfärdandedagen. (34) En ansökan om krediter inom ramen för tullkreditsystemet lämnas på elektronisk väg och kan omfatta ett obegränsat antal exporttransaktioner. Det finns i praktiken inga fasta tidsfrister för att ansöka om krediter inom ramen för tullkreditsystemet. Det elektroniska systemet för förvaltning av tullkreditsystemet utesluter inte automatiskt exporttransaktioner som äger rum efter utgången av de ansökningsperioder som anges i kapitel 4.47 i förfarandehandboken (volym I) för 2004–2009 respektive 2009–2014. Vidare, vilket uttryckligen fastställs i kapitel 9.3 i förfarandehandboken (volym I) för 2004–2009 respektive 2009–2014, kan ansökningar som kommer in efter det att tidsfristen för att lämna in ansökningar har löpt ut alltid beaktas mot tillägg av en mindre förseningsavgift (på 10 % av krediten). (35) Man fann att två av företagen i urvalet, Chandan Steel och företagen i Venusgruppen, använde detta system under undersökningsperioden. d) Slutsatser om tullkreditsystemet (36) Tullkreditsystemet innebär att subventioner beviljas i den mening som avses i artiklarna 3.1 a ii och 3.2 i grundförordningen. En kredit inom ramen för tullkreditsystemet utgör ett finansiellt bidrag från de indiska myndigheterna, av den anledningen att krediten slutligen kommer att användas för att avräkna importtullar, vilket minskar de tullintäkter som normalt sett skulle ha tillfallit de indiska myndigheterna. Krediter inom ramen för tullkreditsystemet innebär dessutom att exportörerna beviljas en förmån eftersom deras likviditet förbättras. (37) Tullkreditsystemet är vidare rättsligt knutet till exportresultat och betraktas därför som selektivt och utjämningsbart enligt artikel 4.4 första stycket a i grundförordningen. (38) Detta system kan inte betraktas som ett godkänt restitutionssystem eller godkänt restitutionssystem som tillåter substitution i den mening som avses i artikel 3.1 a ii i grundförordningen eftersom det inte uppfyller de regler som fastställs i led i i bilaga I, bilaga II (definition av och regler rörande restitutionssystem) och bilaga III (definition av och regler rörande restitutionssystem som tillåter substitution) till grundförordningen. Detta beror bland annat på att en exportör inte är skyldig att faktiskt förbruka de varor som importeras tullfritt i tillverkningsprocessen och att krediten inte beräknas på grundval av de insatsvaror som faktiskt används. Det finns inte heller något system eller förfarande för att kontrollera vilka insatsvaror som förbrukats vid tillverkningen av exportprodukten eller om ett alltför stort belopp av importtullar har utbetalats i den mening som avses i led i i bilaga I och bilagorna II och III till grundförordningen. Slutligen är exportörer berättigade till förmåner enligt tullkreditsystemet oavsett om de importerar några insatsvaror över huvud taget. En exportör erhåller förmånen genom att helt enkelt exportera varor, dvs. utan att behöva visa att insatsvaror importerats. Exportörer som köper alla sina insatsvaror på den inhemska marknaden och inte importerar några varor som kan användas som insatsvaror är därför ändå berättigade till förmåner enligt tullkreditsystemet. e) Beräkning av subventionens storlek (39) I enlighet med artiklarna 3.2 och 5 i grundförordningen beräknades storleken på den utjämningsbara subventionen som den förmån som mottagaren konstaterats ha fått under undersökningsperioden. I detta avseende ansågs det att mottagaren erhåller förmånen vid den tidpunkt då en exporttransaktion sker inom ramen för detta system. Vid denna tidpunkt blir de indiska myndigheterna förpliktade att avstå från att ta ut tullen, vilket utgör ett finansiellt bidrag enligt artikel 3.1 a ii i grundförordningen. När tullmyndigheterna har utfärdat en exporthandling som innehåller uppgifter om bl.a. storleken på den kredit som enligt tullkreditsystemet ska beviljas för exporttransaktionen i fråga, kan de indiska myndigheterna inte längre påverka beviljandet av subventionen. Mot bakgrund av ovanstående bör förmånerna inom ramen för tullkreditsystemet beräknas som summan av alla krediter som förvärvats i samband med exporttransaktioner inom ramen för detta system under undersökningsperioden. (40) Vid beräkningen av subventionsbeloppet (täljare) drogs i de fall en berättigad begäran lämnats in sådana avgifter som var nödvändiga för att erhålla subventionen av från de krediter som fastställts, i enlighet med artikel 7.1 a i grundförordningen. I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen fördelades detta subventionsbelopp över den totala exportomsättningen under undersökningsperioden (nämnare), eftersom subventionen var knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av tillverkade, framställda, exporterade eller transporterade kvantiteter. (41) Den subventionsmarginal som fastställts inom ramen för detta system för de berörda företagen under undersökningsperioden varierade från 1,5 % till 3,4 %. 3.3 Systemet med förhandstillstånd (AAS) a) Rättslig grund (42) Systemet med förhandstillstånd beskrivs närmare i avsnitten 4.1.1–4.1.14 i dokumentet om utrikeshandelspolitiken för 2004–2009 respektive 2009–2014 och i kapitel 4.1–4.30 i förfarandehandboken (volym I) för 2004–2009 respektive 2009–2014. b) Stödberättigande (43) Systemet med förhandstillstånd består av sex delsystem, som beskrivs närmare i skäl 44. Delsystemen skiljer sig åt bl.a. vad beträffar stödberättigande. Exporterande tillverkare och exporterande handlare som ”har anknytning till” stödjande tillverkare kan få förhandstillstånd för fysisk export och förhandstillstånd för årligt behov. Exporterande tillverkare som levererar till en slutgiltig exportör kan få förhandstillstånd för mellanliggande leverans. Huvudleverantörer som levererar till företag som ingår i de kategorier av ”leverans likställd med export” som nämns i punkt 8.2 i dokumentet om utrikeshandelspolitiken för 2004–2009, t.ex. leverantörer till exportorienterade företag, har tillgång till förhandstillstånd för leverans likställd med export. Slutligen kan mellanliggande leverantörer till exporterande tillverkare få förmåner från leveranser likställda med export inom ramen för delsystemen med dokument för förhandsbefrielse och med ömsesidig inhemsk remburs. c) Praktiskt genomförande (44) Förhandstillstånd kan utfärdas i fråga om följande: i) Fysisk export : Detta är det viktigaste delsystemet. Det möjliggör tullfri import av insatsvaror för att tillverka en specifik resulterande exportprodukt. Med ”fysisk” i detta avseende menas att exportprodukten måste lämna Indiens territorium. I licensen anges den tillåtna importmängden och exportskyldigheten, inbegripet typen av exportprodukt. ii) Årligt behov : Denna typ av tillstånd är inte knuten till någon specifik exportprodukt utan till en bredare produktgrupp (t.ex. kemiska och närstående produkter). Licensinnehavaren kan – upp till ett visst tröskelvärde som bestäms av företagets tidigare exportresultat – tullfritt importera varje insatsvara som ska användas för att tillverka en produkt som ingår i en sådan produktgrupp. Företaget kan välja att exportera varje typ av resulterande produkt som ingår i produktgruppen och som tillverkats av sådant tullfritt material. iii) Mellanliggande leverans : Detta delsystem omfattar fall där två tillverkare avser att tillverka en bestämd exportprodukt och delar upp tillverkningsprocessen mellan sig. Den tillverkande exportören som tillverkar halvfabrikatet kan tullfritt importera insatsvaror och för detta syfte få ett förhandstillstånd för mellanliggande leverans. Den slutgiltiga exportören slutför tillverkningen och är skyldig att exportera den färdiga produkten. iv) Leverans likställd med export : Genom detta delsystem kan en huvudleverantör tullfritt importera insatsvaror som behövs för att tillverka varor som ska säljas som leveranser likställda med export till de kundkategorier som nämns i punkt 8.2 b–f, g, i och j i dokumentet om utrikeshandelspolitiken för 2004–2009. Enligt de indiska myndigheterna avses med leverans likställd med export sådana transaktioner där de levererade varorna inte lämnar landet. Ett flertal kategorier av leveranser betraktas som leveranser likställda med export förutsatt att varorna har tillverkats i Indien, t.ex. leveranser av varor till ett exportorienterat företag eller till ett företag beläget i en särskild ekonomisk zon. v) Dokument för förhandsbefrielse : En innehavare av ett förhandstillstånd som avser att anskaffa insatsvaror från inhemska källor i stället för att direktimportera dem, har möjlighet att göra detta med hjälp av dokument för förhandsbefrielse. I sådana fall godkänns förhandstillstånden som dokument för förhandsbefrielse och gottskrivs den inhemska leverantören vid leverans av de varor som anges i dessa. Gottskrivningen av dokument för förhandsbefrielse berättigar den inhemska leverantören till de förmåner enligt systemet med leveranser likställda med export som beskrivs i punkt 8.3 i dokumentet om utrikeshandelspolitiken för 2004–2009 (dvs. förhandstillstånd för mellanliggande leverans/leverans likställd med export, tullrestitution eller återbetalning av slutlig punktskatt vid leverans likställd med export). Genom systemet med dokument för förhandsbefrielse återbetalas skatter och tullar till leverantören i stället för till den slutgiltiga exportören i form av tullrestitution/återbetalning av tull. Skatter och tullar kan återbetalas för såväl inhemska insatsvaror som importerade insatsvaror. vi) Ömsesidig inhemsk remburs : Även detta delsystem täcker inhemska leveranser till en innehavare av ett förhandstillstånd. Innehavaren av ett sådant tillstånd kan vända sig till en bank för att teckna en inhemsk remburs till förmån för en inhemsk leverantör. Banken godkänner tillståndet för direkt import endast i fråga om värdet och volymen av de varor som anskaffas på den inhemska marknaden i stället för att importeras. Den inhemska leverantören får rätt till de förmåner enligt systemet med leveranser likställda med export som beskrivs i punkt 8.3 i dokumentet om utrikeshandelspolitiken för 2004–2009 (dvs. förhandstillstånd för mellanliggande leverans/leverans likställd med export, tullrestitution eller återbetalning av slutlig punktskatt vid leverans likställd med export). (45) Under undersökningsperioden erhöll två företag förmåner knutna till den berörda produkten inom ramen för systemet med förhandstillstånd. Dessa företag utnyttjade ett av delsystemen, nämligen förhandstillstånd för fysisk export. Det är därför inte nödvändigt att fastställa huruvida de andra outnyttjade delsystemen är utjämningsbara. (46) För att det ska vara möjligt för de indiska myndigheterna att företa kontroller har innehavaren av ett förhandstillstånd rättslig skyldighet att i ett särskilt format korrekt redovisa förbrukningen och användningen av tullfritt importerade/inhemskt anskaffade varor (se kapitlen 4.26 och 4.30 samt tillägg 23 till förfarandehandboken (volym I) för 2004–2009 respektive 2009–2014), dvs. föra ett register över den faktiska förbrukningen. Detta register måste kontrolleras av en auktoriserad extern revisor och kostnadsrevisor ( cost and works accountant ), som utfärdar ett intyg om att det föreskrivna registret och de relevanta underlagen har undersökts och att de uppgifter som lämnas enligt tillägg 23 är korrekta i alla avseenden. (47) När det gäller det delsystem som de berörda företagen använde under undersökningsperioden, dvs. det för fysisk export, fastställer Indiens myndigheter volymen och värdet av vad som får importeras och vad som måste exporteras och anger detta på tillståndet. Dessutom ska myndigheternas tjänstemän vid import- och exporttillfällena dokumentera transaktionerna i tillståndet. Den importvolym som tillåts inom ramen för systemet med förhandstillstånd fastställs av de indiska myndigheterna på grundval av standardnormer för input/output, som finns för de flesta produkter inklusive den berörda produkten. (48) Importerade insatsvaror får inte överföras och måste användas för att tillverka den resulterande exportprodukten. Skyldigheten att exportera måste fullgöras inom en viss tidsfrist efter tillståndets utfärdande (24 månader med möjlighet till två förlängningar på 6 månader vardera). (49) Undersökningen visade att de kontrollkrav som ställts av Indiens myndigheter antingen inte uppfylldes eller ännu inte hade prövats i praktiken. (50) Ett av de undersökta företagen upprätthöll inte ett system som gjorde det möjligt att kontrollera vilka insatsvaror som förbrukades vid tillverkningen av exportprodukten och i vilka mängder, något som det skulle ha gjort enligt dokumentet om utrikeshandelspolitiken för 2004–2009 (tillägg 23) och enligt avsnitt II.4 i bilaga II till grundförordningen. Faktum är att det inte fanns något register över den faktiska förbrukningen. De ändringar när det gäller förvaltningen av utrikeshandelspolitiken för perioden 2004–2009 som började gälla hösten 2005 (obligatorisk inlämning av förbrukningsregister till de indiska myndigheterna i samband med inlösen av licensen) har ännu inte tillämpats på detta företag. Det gick därför inte i detta skede att kontrollera om den nya bestämmelsen hade genomförts. (51) När det gäller det andra företaget förde det ett visst register över produktionen och förbrukningen. Registret över förbrukningen under undersökningsperioden fanns emellertid inte tillgängligt och det gick därför inte att kontrollera bland annat förbrukningsuppgifter i syfte att fastställa vilka insatsvaror, och i vilka mängder, som förbrukades vid tillverkningen av exportprodukten, enligt vad som föreskrivs i dokumentet om utrikeshandelspolitiken (tillägg 23). När det gäller de kontrollkrav som avses i skäl 46 fanns det ingen dokumentation hos företaget som visade hur denna certifieringsprocess gick till. Det fanns ingen revisionsplan eller någon annan dokumentation av den revision som gjordes (t.ex. en revisionsrapport) och inga bevarade uppgifter om den metod som användes och de särskilda krav som gällde för detta omfattande arbete, som kräver detaljerade tekniska kunskaper om tillverkningsprocesser. Det anses därför att den exportör som är föremål för undersökningen inte har kunnat påvisa att de relevanta bestämmelserna inom ramen för utrikeshandelspolitiken har uppfyllts. d) Slutsatser om systemet för förhandstillstånd (52) Befrielsen från importtull utgör en subvention enligt artikel 3.1 a ii och artikel 3.2 i grundförordningen, dvs. ett finansiellt bidrag från de indiska myndigheterna som innebär att de undersökta exportörerna beviljas en förmån. (53) Systemet med förhandstillstånd för fysisk export är dessutom klart och tydligt rättsligt knutet till exportresultat och betraktas därför som selektivt och utjämningsbart enligt artikel 4.4 första stycket a i grundförordningen. Ett företag kan inte få förmåner inom ramen för dessa system om det inte åtar sig att exportera. (54) Det delsystem som använts i detta fall kan inte betraktas som ett godkänt restitutionssystem eller som ett godkänt restitutionssystem som tillåter substitution i den mening som avses i artikel 3.1 a ii i grundförordningen. Det uppfyller inte de regler som fastställs i led i i bilaga I, bilaga II (definition av och regler rörande restitutionssystem) och bilaga III (definition av och regler rörande restitutionssystem som tillåter substitution) till grundförordningen. Indiens myndigheter tillämpade inte ett effektivt kontrollsystem eller ett förfarande för att kunna avgöra vilka insatsvaror och vilka mängder av dem som förbrukats vid tillverkningen av den exporterade produkten (se avsnitt II.4 i bilaga II till grundförordningen och, när det gäller restitutionssystem som tillåter substitution, avsnitt II.2 i bilaga III till grundförordningen). Vidare anses att standardnormerna för den berörda produkten inte var tillräckligt exakta och att de inte i sig kan betraktas som ett system för att kontrollera den faktiska förbrukningen, eftersom utformningen av dem inte gör det möjligt för de indiska myndigheterna att med tillräcklig noggrannhet kontrollera vilka mängder insatsvaror som förbrukats i exporttillverkningen. De indiska myndigheterna har inte heller företagit några ytterligare granskningar avseende de insatsvaror som faktiskt förbrukats, vilket de normalt sett borde ha gjort när det saknas ett effektivt tillämpat kontrollsystem (se avsnitt II.5 i bilaga II och avsnitt II.3 i bilaga III till grundförordningen). (55) Detta delsystem är således utjämningsbart. e) Beräkning av subventionens storlek (56) Eftersom det inte rör sig om ett godkänt restitutionssystem eller ett godkänt restitutionssystem som tillåter substitution motsvarar den utjämningsbara förmånen avskrivningen av de totala importtullar som normalt tas ut vid import av insatsvaror. I detta avseende ska det noteras att grundförordningen inte bara föreskriver att avskrivning av ett ”alltför stort” tullbelopp får utjämnas. Enligt artikel 3.1 a ii och led i i bilaga I till grundförordningen får en alltför stor avskrivning av tullar endast utjämnas om villkoren i bilagorna II och III till grundförordningen är uppfyllda. Dessa villkor uppfylldes inte i detta fall. Om det inte fastställs att det finns ett adekvat kontrollsystem är det ovannämnda undantaget för restitutionssystem således inte tillämpligt och de normala reglerna för utjämning av obetalda tullar (uteblivna intäkter), snarare än en föregiven alltför stor avskrivning, är tillämpliga. I enlighet med avsnitt II i bilaga II och avsnitt II i bilaga III till grundförordningen är den undersökande myndigheten inte skyldig att beräkna omfattningen av den för stora avskrivningen. Tvärtom behöver den undersökande myndigheten enligt artikel 3.1 a ii i grundförordningen bara fastställa att det föreligger tillräcklig bevisning för att det angivna kontrollsystemet inte är lämpligt. (57) Subventionsbeloppen för de företag som utnyttjade systemet med förhandstillstånd beräknades på grundval av uteblivna importtullar (grundläggande tull och särskild tilläggstull) på det material som importerats inom ramen för delsystemet under undersökningsperioden (täljare). I enlighet med artikel 7.1 a i grundförordningen drogs sådana avgifter som var nödvändiga för att få subventioner av från subventionsbeloppen i de fall då väl underbyggda ansökningar om detta lämnats in. I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen fördelades detta subventionsbelopp över exportomsättningen för den berörda produkten under undersökningsperioden (nämnare), eftersom subventionen är knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av framställda, producerade, exporterade eller transporterade kvantiteter. (58) Den subventionsmarginal som fastställts inom ramen för detta system för de berörda företagen under undersökningsperioden uppgår till 0,8 % respektive 1,5 %. 3.4 Systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror (EPCGS) (59) Undersökningen visade att två av företagen eller grupperna av företag i urvalet använde detta system under undersökningsperioden. Man fann emellertid att de förmåner som erhölls var försumbara. Det ansågs därför inte nödvändigt att vidare undersöka om detta system bör utjämnas inom ramen för denna undersökning. 3.5 Systemet med exportorienterade företag (EOUS) (60) Man fann att ett av företagen i urvalet hade status som ett exportorienterat företag och tog emot subventioner under undersökningsperioden. a) Rättslig grund (61) Systemet med exportorienterade företag beskrivs närmare i kapitel 6 i dokumentet om utrikeshandelspolitiken för 2004–2009 respektive 2009–2014 samt i kapitel 6 i förfarandehandboken (volym I) för 2004–2009 respektive 2009–2014. b) Stödberättigande (62) Med undantag av rena handelsföretag kan alla företag som i princip åtar sig att exportera hela sin produktion av varor eller tjänster inrättas inom ramen för systemet för exportorienterade företag. Industriföretag måste uppnå ett visst tröskelvärde i fråga om investeringar i anläggningstillgångar för att kunna omfattas av systemet med exportorienterade företag. c) Praktiskt genomförande (63) Exportorienterade företag kan ligga och vara etablerade var som helst i Indien. (64) En ansökan om status som ett exportorienterat företag måste innehålla uppgifter för de kommande fem åren om bl.a. planerade produktionsvolymer, prognostiserat exportvärde, importbehov och behov på den inhemska marknaden. Om myndigheterna godkänner företagets ansökan kommer det att underrättas om villkoren för godkännandet. Godkännandet som ett företag enligt systemet för exportorienterade företag gäller i fem år. Det kan därefter förlängas för ytterligare perioder. (65) En mycket viktig skyldighet för ett exportorienterat företag är enligt dokumentet om utrikeshandelspolitiken för 2004–2009 respektive 2009–2014 att uppnå nettoinkomster av utländsk valuta, dvs. att företaget under en referensperiod (5 år) uppnår ett totalt exportvärde som är högre än det totala värdet av importerade varor. (66) Exportorienterade företag är berättigade till följande förmåner: i) Befrielse från importtullar på alla slags varor (inbegripet kapitalvaror, råvaror och förbrukningsvaror) som behövs för tillverkning, framställning eller bearbetning eller i samband med någon av dessa processer. ii) Befrielse från punktskatt på varor som anskaffats på den inhemska marknaden. iii) Återbetalning av statlig omsättningsskatt som betalats för varor som köpts på den inhemska marknaden. iv) Möjlighet till försäljning av en del av produktionen på den inhemska marknaden, upp till 50 % av fob-värdet på exporten, förutsatt att nettoinkomsterna av utländsk valuta är positiva efter det att de förmånliga skatterna betalats, dvs. punktskatter på de färdiga produkterna. v) Delvis återbetalning av den avgift som betalats för bränsle som köpts hos inhemska oljebolag. vi) Befrielse, för en tioårsperiod efter det att verksamheten inletts, från inkomstskatt som normalt ska betalas på vinster från exportförsäljning enligt avsnitt 10B i inkomstskattelagen. (67) Företag som bedriver verksamhet inom ramen för detta system utgör slutna enheter under övervakning av tulltjänstemän. (68) Dessa företag ska enligt lag föra korrekta räkenskaper över all import, förbrukning och användning av samtliga importerade material och all export i enlighet med den relevanta bestämmelsen i förfarandehandboken (volym I) för 2009–2014. Dessa räkenskaper ska lämnas in regelbundet till de behöriga myndigheterna i Indien i form av kvartals- och årsvisa lägesrapporter. (69) Enligt det relevanta avsnittet i förfarandehandboken (volym I) för 2009–2014 är ett exportorienterat företag emellertid aldrig skyldigt att påvisa sambandet mellan varje enskild importsändning och företagets export, överföringar till andra enheter, försäljning på den inhemska marknaden eller lager. (70) Produkter som sålts på den inhemska marknaden avsänds och registreras genom egenhändigt intygande. Ett exportorienterat företags avsändning av exportprodukter övervakas av en tjänsteman från tull- och punktskatteförvaltningen. (71) I detta fall använde en av de samarbetsvilliga exportörerna i urvalet systemet med exportorienterade företag. Denna samarbetsvilliga exportör tillämpade systemet för att importera råmaterial, förbrukningsvaror och kapitalvaror utan betalning av importtullar, för att köpa varor på den inhemska marknaden utan betalning av punktskatt och få återbetalning av omsättningsskatt, och för att sälja en del av produktionen på den inhemska marknaden. Den samarbetsvilliga exportören utnyttjade därmed samtliga förmåner som beskrivs i leden i–vi i skäl 66. När det gäller befrielse från inkomstskatt enligt avsnitt 10B i inkomstskattelagen visade undersökningen emellertid att företaget från och med den 1 april 2010 inte längre skulle vara berättigat till detta undantag. Följaktligen beaktades inte reglerna om befrielse från inkomstskatt för exportorienterade företag ytterligare i denna undersökning. d) Slutsatser om systemet med exportorienterade företag (72) Undantaget för ett exportorienterat företag från tre typer av importtullar (grundläggande tull, utbildningsskatt på tull och skatt för sekundär och högre utbildning) samt återbetalningen av omsättningsskatt utgör finansiella bidrag från de indiska myndigheterna i den mening som avses i artikel 3.1 a ii i grundförordningen. Intäkter som, om detta system inte fanns, skulle ha tillfallit staten bortfaller, vilket innebär att det exportorienterade företaget beviljas en förmån enligt artikel 3.2 i grundförordningen, eftersom företagets likviditet förbättrades genom att det inte behövde betala tullar som normal sett skulle ha tagits ut och genom att det återfick omsättningsskatt. (73) Befrielsen från punktskatt och den motsvarande importtullen innebär dock inte att offentliga intäkter som normalt sett skulle har kommit in bortfaller. De punktskatter och tilläggstullar som betalas kan användas som kredit för avräkning av framtida tullar (det s.k. Cenvat-systemet), som är ett system som kan jämföras med moms och som gör det möjligt för indiska företag att avräkna skatter på inköp med skatter som ska betalas vid försäljning. Dessa avgifter är därför inte slutgiltiga. Med hjälp av en kredit enligt Cenvat-systemet behöver slutgiltig tull bara betalas på förädlingsvärdet, inte på insatsvarorna. (74) Endast befrielsen från grundläggande tull, utbildningsskatt på tull och skatt för sekundär och högre utbildning samt återbetalningen av den statliga omsättningsskatten utgör därför subventioner enligt artikel 3 i grundförordningen. De är rättsligt sett knutna till exportresultat och anses följaktligen vara selektiva och utjämningsbara enligt artikel 4.4 första stycket a i grundförordningen. För att få dessa förmåner är det i enlighet med punkt 6.1 i dokumentet om utrikeshandelspolitiken för 2009–2014 ett oeftergivligt villkor att ett exportorienterat företag syftar till export. e) Beräkning av subventionens storlek (75) Den utjämningsbara förmånen motsvarar följaktligen avskrivning av importtullar, grundläggande tull, utbildningsskatt på tull och skatt för sekundär och högre utbildning, som normalt sett tas ut vid import samt återbetalningen av statlig omsättningsskatt, under undersökningsperioden. i) Befrielse från importtull (grundläggande tull, utbildningsskatt på tull, skatt för sekundär och högre utbildning) och återbetalning av statlig omsättningsskatt i fråga om råvaror och förbrukningsvaror (76) Subventionsbeloppet för den exportör som använde systemet med exportorienterade företag beräknades på grundval av uteblivna importtullar (grundläggande tull, utbildningsskatt på tull och skatt för sekundär och högre utbildning) på de material som det exportorienterade företaget importerat som helhet och den omsättningsskatt som återbetalats under undersökningsperioden. För beräkningen av subventionsbeloppet (täljare) drogs sådana avgifter som var nödvändiga för att erhålla subventioner av från denna summa, i enlighet med artikel 7.1 a i grundförordningen. I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen fördelades detta subventionsbelopp över den relevanta exportomsättningen under undersökningsperioden (nämnare), eftersom subventionerna var knutna till exportresultat och inte beviljades på grundval av tillverkade, framställda, exporterade eller transporterade kvantiteter. För det berörda företaget uppgick den subventionsmarginal som erhållits inom ramen för systemet med exportorienterade företag till 4,3 %. ii) Befrielse från importtull (grundläggande tull, utbildningsskatt på tull, skatt för sekundär och högre utbildning) i fråga om kapitalvaror (77) Kapitalvaror ingår inte fysiskt i de färdiga varorna. I enlighet med artikel 7.3 i grundförordningen beräknades förmånen för det berörda företaget på grundval av de obetalda tullarna på importerade kapitalvaror fördelat över en period som motsvarade den normala avskrivningsperioden för sådana kapitalvaror i ett av de undersökta företagen. Det beräknade beloppet tillskrivs sedan undersökningsperioden och justeras genom tillägg av ränta under denna period i syfte att avspegla värdet av förmånen över tiden och därför fastställa det fulla värdet av förmånen enligt detta system för mottagaren. I enlighet med artikel 7.2 och 7.3 i grundförordningen fördelades detta subventionsbelopp över lämplig exportomsättning under undersökningsperioden (nämnare), eftersom subventionerna var knutna till exportresultatet och inte beviljades på grundval av de tillverkade, framställda, exporterade eller transporterade kvantiteterna. Den på detta sätt beräknade subventionsmarginalen för det berörda företaget var försumbar. 3.6 Exportkreditsystemet (ECS) a) Rättslig grund (78) Exportkreditsystemet beskrivs närmare i cirkulärskrivelse DBOD nr. DIR.(Exp).BC 01/04.02.02/2007–08 (exportkrediter i rupier/utländsk valuta) och cirkulärskrivelse DBOD nr. DIR.(Exp).BC 09/04.02.02/2008–09 (exportkrediter i rupier/utländsk valuta), som utfärdats av Indiens centralbank och riktar sig till samtliga affärsbanker i Indien. b) Stödberättigande (79) Exporterande tillverkare och exporterande handlare kan komma i fråga för detta system. c) Praktiskt genomförande (80) Inom ramen för detta system fastställer Indiens centralbank de obligatoriska maximala räntesatser för exportkrediter, både i indiska rupier och i utländsk valuta, som affärsbanker får ta ut av en exportör. Exportkreditsystemet består av två delsystem, dels systemet med exportkredit före sändning, som omfattar krediter till en exportör för finansiering av inköp, bearbetning, tillverkning, förpackning och/eller avsändning av varor före exporten, dels systemet med exportkredit efter sändning, som innebär att rörelsekapitallån kan tillhandahållas med syftet att finansiera exportfordringar. Centralbanken fastställer också att en viss del av bankernas nettokredit ska gå till exportfinansiering. (81) Cirkulärskrivelserna från centralbanken innebär att exportörer kan få exportkrediter till mer förmånliga räntesatser än de räntesatser som gäller för vanliga affärskrediter (”kontantkrediter”), som fastställs på rent marknadsmässiga villkor. Ränteskillnaden kan vara mindre för företag med god kreditvärdighet. Företag med hög kreditvärdighet kanske till och med skulle kunna erhålla exportkrediter och kontantkrediter på samma villkor. (82) Man fann att ett av företagen använde detta system under undersökningsperioden. d) Slutsatser om exportkreditsystemet (83) De förmånliga räntesatser inom ramen för exportkreditsystemet som fastställs i centralbankens cirkulärskrivelser (se skäl 78) kan minska räntekostnaderna för en exportör i förhållande till sådana kreditkostnader som fastställs på rent marknadsmässiga villkor, och de innebär i detta fall att denna exportör erhåller en förmån enligt artikel 3.2 i grundförordningen. Exportfinansiering är inte i sig säkrare än finansiering för den inhemska marknaden. Den betraktas faktiskt normalt som mer riskfylld, och beslut om den säkerhet som krävs för en viss kredit, oavsett finansieringsändamålet, fattas på rent affärsmässiga grunder av varje enskild affärsbank. Ränteskillnaderna mellan olika banker är en följd av centralbankens metod att fastställa maximala utlåningsräntor för varje enskild affärsbank. (84) Trots att de förmånliga räntesatserna inom ramen för exportkreditsystemet beviljas av affärsbanker, utgör denna förmån ett finansiellt bidrag från myndigheterna i den mening som avses i artikel 3.1 a iv i grundförordningen. I detta sammanhang bör det noteras att varken artikel 3.1 a iv i grundförordningen eller WTO-avtalet om subventioner och utjämningsåtgärder föreskriver att det måste föreligga en utgift i de offentliga räkenskaperna, t.ex. att de indiska myndigheterna ersätter affärsbankerna för deras utgifter, för att en subvention ska anses föreligga, utan endast att det föreligger statliga instruktioner att utföra de funktioner som räknas upp i artikel 3.1 a i, ii eller iii i grundförordningen. Indiens centralbank är ett offentligt organ och omfattas därför av definitionen av ”offentliga myndigheter” i artikel 2 b i grundförordningen. Den ägs till 100 % av staten, följer mål för den offentliga politiken, t.ex. penningpolitik, och dess ledning utses av den indiska regeringen. Centralbanken ger instruktioner till privata organ, i enlighet med artikel 3.1 a iv andra strecksatsen i grundförordningen, i det att affärsbankerna är bundna av de villkor den föreskriver, däribland de obligatoriska maximala räntesatserna för exportkrediter enligt centralbankens cirkulärskrivelser och kravet på att en viss del av affärsbankernas nettokredit måste gå till exportfinansiering. Dessa instruktioner innebär att affärsbankerna måste utföra sådana funktioner som anges i artikel 3.1 a i i grundförordningen, i detta fall att tillhandahålla lån i form av förmånlig exportfinansiering. En sådan direkt överföring av medel i form av lån på vissa villkor skulle normalt ligga inom myndigheternas kompetens och skiljer sig egentligen inte från de offentliga myndigheternas normala praxis, i enlighet med artikel 3.1 a iv i grundförordningen. Denna subvention anses vara selektiv och utjämningsbar enligt artikel 4.4 första stycket a i grundförordningen, eftersom de förmånliga räntesatserna endast är tillgängliga för finansiering av exporttransaktioner och således är knutna till exportresultat. e) Beräkning av subventionens storlek (85) Subventionsbeloppet beräknades på grundval av skillnaden mellan den ränta som betalats för de exportkrediter som använts under undersökningsperioden och det räntebelopp som skulle ha betalats om det berörda företaget hade använt normala affärskrediter. I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen fördelades detta subventionsbelopp (täljare) över den totala exportomsättningen under undersökningsperioden (nämnare), eftersom subventionen var knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av tillverkade, framställda, exporterade eller transporterade kvantiteter. (86) Den subventionsmarginal som fastställs inom ramen för detta system för företaget under undersökningsperioden uppgår till 0,4 %. 3.7 Storleken på de utjämningsbara subventionerna (87) På grundval av resultaten av undersökningen fastställdes storleken på de utjämningsbara subventionerna, uttryckt i procent av värdet, till mellan 3,3 % och 4,3 % enligt följande: System→ DEPBS ( 4 ) AAS ( 4 ) EOU ( 4 ) ECS ( 4 ) Totalt FÖRETAG Chandan Steel Ltd 1,5 % 1,5 % 0,4 % 3,4 % Venusgruppen 2,6 % till 3,4 % 0 till 0,8 % 3,3 % ( 5 ) Viraj Profiles Vpl. Ltd 4,3 % 4,3 % (88) Subventionsmarginalen för de samarbetsvilliga företag som inte ingick i stickprovet, beräknad på grundval av det vägda genomsnittet av de subventionsmarginaler som fastställts för de samarbetsvilliga företagen i stickprovet och i enlighet med artikel 15.3 i grundförordningen, uppgår till 4,0 %. (89) För alla andra exportörer i Indien fastställde kommissionen först hur pass omfattande samarbetet hade varit. Som anges i skäl 10 visar en jämförelse mellan importdata från Eurostat och de uppgifter som de samarbetsvilliga företagen eller grupperna lämnat om de volymer av den berörda produkten som exporterats till unionen under undersökningsperioden att samarbetsviljan hos de indiska exporterande tillverkarna var mycket hög, närmare bestämt 100 %. Med hänsyn till den höga graden av samarbetsvilja fastställs subventionsmarginalen för samtliga icke-samarbetsvilliga företag till samma nivå som för det företag som har den högsta individuella marginalen, dvs. 4,3 %. 4. UNIONSINDUSTRIN 4.1 Produktionen i unionen (90) Följande unionstillverkares produktion beaktades när produktionsvolymen i unionen skulle fastställas: — Åtta tillverkare på vars vägnar klagomålet ingavs. — Fyra tillverkare som stödde förfarandet. — Tolv andra unionstillverkare som namngavs i klagomålet, som varken var klagande eller stödde förfarandet men som inte heller motsatte sig undersökningen. (91) I denna skadeanalys omfattar unionsindustrin följaktligen sammanlagt 24 företag. 4.2 Stickprovsförfarande avseende unionstillverkare (92) Som anges i skäl 17 valdes fyra företag ut bland de tillverkare som gav sig till känna till kommissionen och som, enligt vad som angavs i tillkännagivandet om inledande, lämnade grundläggande uppgifter om sin verksamhet när det gäller den berörda produkten under undersökningsperioden. (93) De fyra unionstillverkare som ingick i urvalet stod för 62 % av unionsindustrins totala produktion under undersökningsperioden. 5. SKADA 5.1 Inledande anmärkningar (94) Skadan har bedömts utifrån uppgifter om utvecklingstendenserna när det gäller produktion, produktionskapacitet, försäljning, marknadsandel och tillväxt som samlats in för hela unionsindustrin samt utvecklingstendenserna för priser, sysselsättning, produktivitet, lönsamhet, kassaflöde, kapitalanskaffningsförmåga, investeringar, lager, räntabilitet och löner som samlats in för de tillverkare i unionen som ingick i urvalet. 5.2 Förbrukning i unionen (95) Unionens förbrukning fastställdes på grundval av försäljningsvolymerna för den del av unionsindustrin som ingick i urvalet, de försäljningsuppgifter för de övriga unionstillverkarna som lämnades av den klagande, Eurostats uppgifter om importvolymerna på unionsmarknaden för perioden 2007–2009 och svaren på stickprovsfrågorna för undersökningsperioden. 2007 2008 2009 UP Förbrukning i unionen (i ton) 315 143 285 548 186 198 202 019 Index (2007 = 100) 100 91 59 64 (96) Under skadeundersökningsperioden minskade förbrukningen med 36 %. Mellan 2007 och 2009 minskade förbrukningen med 41 % för att sedan öka svagt med 5 procentenheter mellan 2009 och undersökningsperioden. (97) Den ekonomiska nedgången har bidragit till att förbrukningen minskat sedan 2008, då användare av den berörda produkten, t.ex. bilindustrin, tillverkare av hushållsapparater, den kemiska industrin och byggindustrin, noterade en kraftig minskning av efterfrågan på sina produkter. Under andra hälften av undersökningsperioden började marknadssituationen att förbättras något, vilket ledde till en svag uppgång i efterfrågan på den berörda produkten jämfört med första hälften av undersökningsperioden. 5.3 Import till unionen från det berörda landet 5.3.1 Den berörda importens volym och marknadsandel 2007 2008 2009 UP Import från Indien (i ton) 32 754 31 962 18 759 23 792 Index (2007 = 100) 100 98 57 73 Importens marknadsandel 10,39 % 11,19 % 10,07 % 11,78 % Index (2007 = 100) 100 108 97 113 (98) På grundval av Eurostats uppgifter för perioden 2007–2009 och svaren på stickprovsfrågorna för undersökningsperioden konstaterades att importen av den berörda produkten från Indien följde samma nedåtriktade trend som förbrukningen i EU och minskade med 27 % under skadeundersökningsperioden. Den största minskningen skedde mellan 2008 och 2009 då importen föll med 41 procentenheter. Importen ökade därefter med 16 procentenheter mellan 2009 och undersökningsperioden. (99) Eftersom importen minskade med mindre än unionens förbrukning, ökade emellertid de indiska tillverkarnas marknadsandelar något från 10,39 % under 2007 till 11,78 % under undersökningsperioden. 5.3.2 Priser för importen och prisunderskridande 2007 2008 2009 UP Genomsnittligt importpris från Indien (euro/ton) 3 504 2 908 2 138 1 971 Index (2007 = 100) 100 83 61 56 (100) Det genomsnittliga importpriset för den berörda produkten från Indien minskade med 44 %, och den största minskningen ägde rum mellan 2008 och 2009 när priserna föll med 22 procentenheter. Även om denna minskning följde samma nedåtriktade trend som för råvarupriserna, måste det påpekas att under hela skadeundersökningsperioden var det genomsnittliga importpriset per enhet från Indien avsevärt mycket lägre än unionsindustrins genomsnittliga försäljningspris per enhet, vilket ledde till ett kraftigt pristryck på unionens försäljningspriser. (101) En jämförelse för undersökningsperioden mellan de priser fritt fabrik som de unionstillverkare som ingick i urvalet tog ut vid försäljning till icke-närstående kunder på unionsmarknaden och de indiska exporterande tillverkarnas priser cif vid unionens gräns, efter justering för kostnader för lossning och tullklarering, visade på ett prisunderskridande på mellan 16,7 % och 18,2 %. 5.4 Unionsindustrins ekonomiska situation (102) I enlighet med artikel 8.4 i grundförordningen omfattade undersökningen av den indiska subventionerade importens inverkan på unionsindustrin en analys av alla relevanta ekonomiska faktorer som har betydelse för unionsindustrins tillstånd mellan 2007 och undersökningsperioden. 5.4.1 Uppgifter om unionsindustrin som helhet a) Produktion, produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande 2007 2008 2009 UP Produktionsvolym (i ton) 296 576 262 882 159 397 170 557 Index (2007 = 100) 100 89 54 58 Produktionskapacitet (ton) 478 174 491 016 486 755 476 764 Index (2007 = 100) 100 103 102 100 Kapacitetsutnyttjande 62 % 54 % 33 % 36 % Index (2007 = 100) 100 86 53 58 (103) Mellan 2007 och undersökningsperioden minskade unionsindustrins sammanlagda produktionsvolym med 42 % samtidigt som produktionskapaciteten var oförändrad, vilket ledde till att kapacitetsutnyttjandet minskade med 26 procentenheter. Produktionsvolymen minskade med mer än förbrukningen i unionen som minskade med 36 % under skadeundersökningsperioden. b) Försäljningsvolym och marknadsandel 2007 2008 2009 UP Försäljningsvolym i EU (i ton) 255 300 230 344 154 602 164 191 Index (2007 = 100) 100 90 61 64 Marknadsandel (% av unionens förbrukning) 81 % 81 % 83 % 81 % Index (2007 = 100) 100 100 102 100 (104) Unionsindustrins försäljningsvolym av den likadana produkten vid försäljning till den första oberoende kunden på unionsmarknaden minskade med 36 % under skadeundersökningsperioden. Den största minskningen ägde rum mellan 2008 och 2009 när försäljningen föll med 29 procentenheter. Därefter ökade försäljningen något med 3 procentenheter mellan 2009 och undersökningsperioden. (105) Unionsindustrins marknadsandelar låg kvar på en stabil nivå runt 81 % under skadeundersökningsperioden. c) Tillväxt (106) Eftersom både unionens förbrukning och unionsindustrins försäljningsvolym minskade med 36 % under skadeundersökningsperioden förblev unionsindustrins marknadsandelar oförändrade på 81 %. d) Storleken på den faktiska subventionsmarginalen (107) Med tanke på volymen, marknadsandelen och priserna för den subventionerade importen från Indien kan verkningarna för unionsindustrin av de faktiska subventionsmarginalerna inte anses vara försumbara. 5.4.2 Uppgifter om de unionstillverkare som ingick i urvalet a) Lager (108) Eftersom unionsindustrins tillverkning främst sker på beställning kan lagernivån inte anses vara en viktig indikator för fastställande av skada. Tendenserna när det gäller lagernivåerna nämns därför endast upplysningsvis. Uppgifterna nedan berör endast de företag som ingick i urvalet och motsvarar lagervolymen vid utgången av varje period. 2007 2008 2009 UP Nivån på utgående lager (i ton) 25 315 27 736 24 032 19 730 Index (2007 = 100) 100 110 95 78 (109) Lagervolymen minskade med 22 % under skadeundersökningsperioden. Uttryckt i procent av produktionen ökade den däremot från 16 % till 19,5 %. b) Genomsnittligt försäljningspris per enhet på unionsmarknaden och tillverkningskostnad 2007 2008 2009 UP Genomsnittligt försäljningspris för unionsindustrin (i euro) 4 478 3 615 2 507 2 521 Index (2007 = 100) 100 81 56 56 Tillverkningskostad per enhet 4 003 3 408 2 900 2 773 Index (2007 = 100) 100 85 72 69 (110) Unionsindustrins genomsnittliga priser per enhet till icke-närstående kunder på unionsmarknaden minskade med 44 % mellan 2007 och undersökningsperioden. Den största minskningen ägde rum mellan 2008 och 2009 när priserna föll med 25 procentenheter. En del av denna minskning berodde emellertid på att tillverkningskostnaden per enhet för den berörda produkten föll med 31 % under skadeundersökningsperioden. De minskade enhetskostnaderna berodde främst på lägre råvarupriser. Denna minskning utjämnades något av den ökade andelen fasta kostnader per tillverkad enhet, vilket berodde på det lägre kapacitetsutnyttjandet. c) Sysselsättning, produktivitet och arbetskraftskostnader 2007 2008 2009 UP Antal anställda 1 044 1 007 947 885 Index 100 97 91 85 Produktivitet (ton/anställd) 149 141 97 115 Index 100 94 65 77 Genomsnittlig arbetskraftskostnad per anställd 47 686 48 062 47 131 49 972 Index 100 101 99 105 (111) Antalet anställda minskade med 15 % under skadeundersökningsperioden till följd av nedskärningarna i unionsindustrin. (112) Den genomsnittliga arbetskraftskostnaden per anställd ökade svagt med 5 % under skadeundersökningsperioden. Detta betraktas som en naturlig ökning och är lägre än inflationen under skadeundersökningsperioden. Dessutom bör det noteras att arbetskraftskostnader inte utgör en väsentlig del av den totala tillverkningskostnaden för stänger av rostfritt stål. d) Lönsamhet, kassaflöde, investeringar, räntabilitet och kapitalanskaffningsförmåga 2007 2008 2009 UP Lönsamhet på försäljningen i EU (i procent av nettoförsäljningen) 9,5 % 3,5 % –12,8 % –7,9 % Index 100 37 – 135 –83 Kassaflöde (i euro) 44 464 193 13 280 433 –12 678 708 –3 063 190 Index 100 30 –29 –7 Investeringar (1 000euro) 18 085 847 15 714 829 4 341 909 4 198 607 Index (2007 = 100) 100 87 24 23 Räntabilitet 101 % 25 % –50 % –33 % Index (2007 = 100) 100 25 –49 –32 (113) Unionsindustrins lönsamhet fastställdes genom att nettovinsten av försäljningen före skatt av den likadana produkten uttrycktes i procent av försäljningsomsättningen. Under skadeundersökningsperioden försämrades lönsamheten kraftigt och rasade från en vinst på mer än 9 % under 2007 till en förlust på nästan 8 % under undersökningsperioden. Det största vinstfallet inträffade mellan 2008 och 2009 och uppgick till mer än 16 procentenheter. (114) Nettokassaflödet från försäljningen av den likadana produkten minskade med 107 % mellan 2007 och undersökningsperioden. (115) De årliga investeringarna i tillverkningen av den likadana produkten minskade med 77 % under skadeundersökningsperioden. (116) Räntabiliteten, uttryckt som vinst i procent av investeringarnas bokförda nettovärde, följde den negativa lönsamhetstrenden och minskade med 134 procentenheter. (117) Det fanns inga indikationer på att industrins kapitalanskaffningsförmåga försämrades under skadeundersökningsperioden. 5.5 Slutsats om skada (118) Under skadeundersökningsperioden utvecklades nästan alla skadeindikatorer för unionsindustrin negativt. (119) Förbrukningen i unionen minskade med 36 %, unionsindustrins försäljningsvolym föll med 36 % och kapacitetsutnyttjandet minskade med 42 %. För de unionstillverkare som ingick i urvalet minskade försäljningspriserna per enhet med 44 % till en nivå under tillverkningskostnaden. De följde prisnedgången för den indiska importen i syfte att upprätthålla en viss försäljnings- och produktionsvolym för att täcka de fasta kostnaderna. (120) Lönsamheten vände från en vinst på 9,5 % under 2007 till en förlust på nästan 8 % under undersökningsperioden. Investeringar, kassaflöde och räntabilitet följde också den negativa trenden och minskade med 77 %, 107 % respektive 246 procentenheter under skadeundersökningsperioden. (121) Endast en indikator, unionsindustrins marknadsandelar, förblev oförändrad på 81 %. (122) Mot denna bakgrund dras slutsatsen att unionsindustrin har lidit väsentlig skada i den mening som avses i artikel 8.5 i grundförordningen. 6. ORSAKSSAMBAND 6.1 Inledning (123) I enlighet med artikel 8.5 och 8.6 i grundförordningen undersökte kommissionen om den subventionerade importen från Indien hade vållat unionsindustrin skada i en sådan omfattning att skadan skulle kunna betecknas som väsentlig. Andra kända faktorer utöver den subventionerade importen som samtidigt med denna kunde ha vållat unionsindustrin skada undersöktes också, för att säkerställa att den eventuella skada som dessa andra faktorer hade vållat inte tillskrevs den subventionerade importen. 6.2 Verkningar av den subventionerade importen (124) Importprisernas minskning med 44 % under skadeundersökningsperioden, samt de höga prisunderskridandemarginalerna på mellan 16,7 % och 18,2 % som konstaterades under undersökningsperioden, sammanföll med unionsindustrins försämrade ekonomiska situation. (125) Med hänsyn till nivån på subventionerna till de samarbetsvilliga exportörerna och den låga prisnivån på subventionerad import som väsentligt underskred unionsindustrins priser, spelade deras närvaro på unionsmarknaden en betydande roll för att ytterligare förvärra den negativa tendensen för försäljningspriserna på unionsmarknaden. Den väsentliga skada som unionsindustrin lidit visar sig främst i de låga försäljningspriserna och de dramatiska finansiella förluster som drabbade industrin. (126) De genomsnittliga priserna på importen från Indien minskade kraftigt, vilket tvingade unionsindustrin att sänka sina priser för att kunna upprätthålla en viss omsättning, men till förlustbringande priser, för att åtminstone täcka de fasta kostnaderna. Detta ledde till att unionsindustrins finansiella situation försämrades kraftigt från 2008. (127) Mot bakgrund av ovanstående dras preliminärt slutsatsen att den subventionerade importen från Indien, vars priser väsentligt underskred unionsindustrins priser under undersökningsperioden, har spelat en avgörande roll för den skada som unionsindustrin lidit, vilken framgår av industrins svåra finansiella situation och av en försämring av nästan alla skadeindikatorer. 6.3 Verkningar av andra faktorer (128) De andra faktorer som undersöktes med avseende på orsakssamband omfattar den ekonomiska krisen, utvecklingen av förbrukningen i EU, tillverkningskostnaden, import från andra tredjeländer och exportresultaten för den del av unionsindustrin som ingick i urvalet. 6.3.1 Den ekonomiska krisen, utvecklingen av förbrukningen i EU och tillverkningskostnaden (129) Den ekonomiska nedgången bidrog till att förbrukningen minskade och till pristrycket. Den svaga efterfrågan på vissa stänger av rostfritt stål ledde till att unionsindustrins produktion minskade och bidrog delvis till nedgången i försäljningspriserna. (130) Under normala ekonomiska förhållanden och i avsaknad av ett kraftigt pristryck från den subventionerade importen skulle unionsindustrin kanske ha haft vissa svårigheter att hantera den minskade förbrukningen och den följande ökningen av fasta tillverkningskostnader till följd av det låga kapacitetsutnyttjandet mellan 2007 och undersökningsperioden. Den subventionerade importen har emellertid intensifierat verkningarna av den ekonomiska nedgången och gjort det omöjligt att sälja till eller över kostnadspriset mellan 2009 och undersökningsperioden. (131) På grundval av detta förefaller den minskade efterfrågan i EU i samband med den ekonomiska krisen inom sektorn ha bidragit till den skada som unionsindustrin lidit. Detta anses dock inte bryta det orsakssamband som fastställts i förhållande till den subventionerade lågprisimporten från Indien. 6.3.2 Import från andra tredjeländer 2007 2008 2009 UP Import från andra tredjeländer (i ton) 27 089 23 242 12 837 14 036 Index 100 86 47 52 Marknadsandel från andra tredjeländer 8,60 % 8,14 % 6,89 % 6,95 % Index 100 95 80 81 Genomsnittligt importpris 4 820 4 487 3 756 3 501 Index 100 93 78 73 (132) Enligt uppgifter från Eurostat minskade importen till unionen av vissa stänger av rostfritt stål från tredjeländer som inte berörs av denna undersökning med 48 % under skadeundersökningsperioden. De motsvarande marknadsandelarna för de andra tredjeländerna minskade med 19 %. (133) Eftersom de genomsnittliga priserna för denna import låg över de indiska exporterande tillverkarnas priser samt över unionsindustrins priser dras emellertid preliminärt slutsatsen att importen från de andra tredjeländerna inte bidrog till den skada som unionsindustrin lidit. 6.3.3 Exportresultat för de unionstillverkare som ingick i urvalet 2007 2008 2009 UP Exportförsäljning (i ton) 10 850 9 158 5 440 6 299 Index 100 84 50 58 Försäljningspris per enhet (i euro) 4 452 3 728 2 495 2 388 Index 100 84 56 54 (134) Under skadeundersökningsperioden minskade exportförsäljningen för den del av unionsindustrin som ingick i urvalet med 42 % och försäljningspriset per enhet föll med 46 %. Även om denna export endast stod för 6 % av den sammanlagda försäljningen under undersökningsperioden, går det inte att utesluta att detta resultat har haft en negativ inverkan på unionsindustrin. Med hänsyn till den låga exportvolymen anses emellertid att denna inverkan inte är tillräcklig för att bryta orsakssambandet mellan den subventionerade importen och den fastställda skadan. 6.4 Slutsats om orsakssamband (135) Undersökningen visade att andra kända faktorer, t.ex. import från andra tredjeländer, unionsindustrins export och nedgången i förbrukningen, inte var avgörande för den skada som unionsindustrin lidit. (136) Den tidsmässiga överensstämmelsen mellan subventionerad import från Indien och det konstaterade prisunderskridandet, å ena sidan, och unionsindustrins försämrade situation, å andra sidan, leder till slutsatsen att den subventionerade importen har vållat unionsindustrin väsentlig skada i den mening som avses i artikel 8.5 i grundförordningen. 7. UNIONENS INTRESSE 7.1 Allmänna överväganden (137) I enlighet med artikel 31 i grundförordningen undersökte kommissionen om det, trots den preliminära slutsatsen om skadlig subventionering, fanns tvingande skäl som skulle kunna leda till slutsatsen att det inte ligger i unionens intresse att vidta åtgärder i detta fall. En bedömning gjordes av eventuella åtgärders inverkan på alla parter som berörs av undersökningen samt av följderna av att inte vidta några åtgärder. 7.2 Unionsindustrins intresse (138) Unionsindustrin har lidit skada på grund av subventionerad import av den berörda produkten från Indien. De flesta ekonomiska indikatorerna för unionsindustrin visade också en nedåtgående trend under skadeundersökningsperioden. Med beaktande av skadans art (dvs. betydande förluster) skulle en ytterligare och betydande försämring av unionsindustrins situation inte gå att undvika utan att åtgärder införs. (139) Om åtgärder införs förväntas dessa förhindra ytterligare snedvridningar och återställa rättvisa konkurrensförhållanden på marknaden. (140) Om åtgärder inte vidtas skulle priserna fortsätta att ligga under tillverkningskostnaden och unionstillverkarnas vinster skulle försämras ytterligare. Detta skulle vara ohållbart på medellång till lång sikt. Med tanke på de förluster som har orsakats och de höga investeringar som har gjorts i produktionen skulle vissa unionstillverkare sannolikt inte kunna täcka kostnaderna för sina investeringar om åtgärder inte införs. (141) Mot bakgrund av att unionsindustrin består av medelstora och stora företag som är spridda över hela unionen kommer införandet av utjämningsåtgärder dessutom att bidra till att upprätthålla sysselsättningen i dessa områden. (142) Därför dras preliminärt slutsatsen att det ligger i unionsindustrins intresse att utjämningstullar införs. 7.3 Importörernas intresse (143) Alla för kommissionen kända importörer ombads att ge sig till känna och lämna grundläggande uppgifter om sin verksamhet när det gäller den berörda produkten. Fyra importörer lämnade uppgifter för stickprovet. Frågeformulär sändes till alla fyra men endast en importör besvarade det. Ett kontrollbesök på plats hos importören, som ligger i Tyskland, planeras i ett senaste skede av undersökningen. (144) Om utjämningstullar införs är det inte uteslutet att importen med ursprung i det berörda landet minskar, vilket kan komma att påverka importörernas ekonomiska situation. Eventuella prisökningar på import av den berörda produkten bör dock endast få den effekten för importörerna att konkurrensen på unionsmarknaden återställs, och bör inte hindra importörerna från att sälja den berörda produkten. Den berörda produktens låga andel av slutanvändarnas sammanlagda kostnader borde dessutom göra det lättare för importörerna att överföra eventuella prisökningar på sina kunder. Man har därför dragit den preliminära slutsatsen att det inte är sannolikt att införandet av utjämningstullar skulle komma att få några allvarliga negativa verkningar för importörerna i unionen. 7.4 Användarnas intresse (145) Frågeformulär sändes till alla parter som omnämns som användare i klagomålet. Inget av de 22 företagen besvarade det. (146) Det erinras om att den berörda produkten används för många olika tillämpningar, bland annat inom bilindustrin, av tillverkare av hushållsapparater, till medicinska instrument och laboratorieinstrument etc. I detta förfarande är användarna emellertid mellanbolag som tillverkar och tillhandahåller delarna till ovan nämnda tillämpningar. Mot denna bakgrund förväntas dessa användare kunna överföra hela eller nästan hela den prisökning som utjämningstullarna skulle medföra på slutanvändarna, för vilka verkningarna av sådana åtgärder dock kommer att vara försumbara. (147) Därför dras preliminärt slutsatsen att införandet av utjämningstullar inte nämnvärt skulle påverka användarnas kostnader. 7.5 Slutsats om unionen intresse (148) Mot denna bakgrund dras preliminärt slutsatsen att det inte finns några tvingande skäl för att inte införa utjämningstullar på import av vissa stänger av rostfritt stål med ursprung i Indien. 8. FÖRSLAG TILL PROVISORISKA UTJÄMNINGSÅTGÄRDER 8.1 Nivå för undanröjande av skada (149) Mot bakgrund av slutsatserna om subventionering, skada, orsakssamband och unionens intresse bör provisoriska utjämningsåtgärder införas för att förhindra att subventionerad import vållar unionsindustrin ytterligare skada. (150) Vid fastställandet av nivån på tullen måste hänsyn tas till de subventionsmarginaler som konstaterats och det tullbelopp som är nödvändigt för att undanröja den skada som unionsindustrin lidit, utan att den konstaterade subventionsmarginalen överskrids. (151) Vid beräkningen av det tullbelopp som är nödvändigt för att undanröja verkningarna av den skadevållande subventioneringen, ansågs det att åtgärderna borde göra det möjligt för unionsindustrin att täcka sina tillverkningskostnader och uppnå en vinst före skatt som en industri av denna typ inom sektorn rimligen skulle kunna uppnå vid försäljning av den likadana produkten i unionen under normala konkurrensförhållanden, dvs. om det inte hade förekommit någon subventionerad import. Den vinst som skulle kunna uppnås om det inte förekom någon subventionerad import borde beräknas på den genomsnittliga vinsten på omsättningen före skatt som de unionstillverkare som ingick i urvalet uppnådde 2007. Detta är det sista året före undersökningsperioden då unionsindustrin lyckades uppnå en normal vinstmarginal. Det anses därför att en vinstmarginal på 9,5 % av omsättningen skulle kunna vara en lämplig miniminivå som unionsindustrin kunde ha förväntats uppnå om det inte hade förekommit någon skadevållande subventionering. (152) På grundval av detta beräknades ett icke-skadevållande pris för unionsindustrins likadana produkt. Det icke-skadevållande priset erhölls genom att den ovan nämnda vinstmarginalen på 9,5 % lades till produktionskostnaden. (153) Den nödvändiga prisökningen fastställdes därefter på grundval av en jämförelse mellan det vägda genomsnittliga importpriset för de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna i Indien, som fastställts vid beräkningen av prisunderskridandet (se skäl 101), och det icke-skadevållande priset för den produkt som unionsindustrin sålde på unionsmarknaden under undersökningsperioden. Den skillnad som jämförelsen resulterade i uttrycktes sedan som en andel av det genomsnittliga totala importvärdet cif. 8.2 Provisoriska åtgärder (154) Mot denna bakgrund anser kommissionen att provisoriska utjämningsåtgärder bör införas på import med ursprung i Indien och att dessa, i enlighet med artikel 12.1 i grundförordningen och regeln om lägsta tull, bör fastställas till en nivå som motsvarar de lägre av subventions- och skademarginalerna. (155) På grundval av ovanstående har utjämningstullarnas storlek fastställts genom att marginalerna för undanröjande av skada jämförts med subventionsmarginalerna. De föreslagna utjämningstullsatserna blir då följande: Företag Subventionsmarginal Skademarginal Provisorisk utjämningstullsats Chandan Steel Ltd 3,4 % 28,6 % 3,4 % Venusgruppen 3,3 % 45,9 % 3,3 % Viraj Profiles Vpl. Ltd 4,3 % 51,5 % 4,3 % Samarbetsvilliga företag som inte ingick i urvalet 4,0 % 44,4 % 4,0 % Övriga företag 4,3 % 51,5 % 4,3 % (156) De individuella företagsspecifika utjämningstullsatser som anges i denna förordning har fastställts på grundval av resultaten av denna undersökning. De återspeglar därför den situation som i denna undersökning konstaterats föreligga för dessa företag. Dessa tullsatser (i motsats till den landsomfattande tull som gäller för ”övriga företag”) gäller alltså enbart för import av produkter med ursprung i Indien och som tillverkats av de företag, dvs. de specifika rättsliga enheter, som nämns. Importerade produkter som tillverkats av ett företag som inte uttryckligen nämns i den normativa delen av denna förordning, inbegripet enheter som är de uttryckligen nämnda företagen närstående, omfattas inte av dessa tullsatser utan av den tullsats som är tillämplig på ”övriga företag”. (157) Eventuella ansökningar om tillämpning av dessa individuella företagsspecifika utjämningstullsatser (t.ex. till följd av en ändring av enhetens namn eller inrättandet av nya produktions- eller försäljningsenheter) bör utan dröjsmål sändas till kommissionen ( 6 ) tillsammans med alla relevanta uppgifter, särskilt beträffande de eventuella ändringar av företagets verksamhet i fråga om tillverkning, försäljning på hemmamarknaden och exportförsäljning som hänger samman med exempelvis namnändringen eller ändringen av produktions- eller försäljningsenheterna. Förordningen kommer därefter, vid behov, att ändras i enlighet med detta genom en uppdatering av förteckningen över de företag som omfattas av individuella tullsatser. 9. MEDDELANDE OM UNDERSÖKNINGSRESULTATEN (158) Samtliga berörda parter kommer att underrättas om ovanstående preliminära undersökningsresultat, och de kommer att uppmanas att skriftligen lämna in sina synpunkter och begära att bli hörda. Deras kommentarer kommer att analyseras och, om det är motiverat, beaktas innan några slutgiltiga avgöranden träffas. Det bör också påpekas att alla undersökningsresultat i denna förordning rörande införandet av utjämningstullar är preliminära och kan komma att behöva omprövas inför ett slutgiltigt avgörande. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE: Artikel 1 1. En provisorisk utjämningstull införs härmed på import av stänger av rostfritt stål, tillformade eller färdigbehandlade i kallt tillstånd men inte vidare bearbetade, andra än stänger med runt tvärsnitt med en diameter på minst 80 mm, som för närvarande klassificeras enligt KN-numren 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 och 7222 20 89, med ursprung i Indien. 2. Följande provisoriska utjämningstullsats ska tillämpas på nettopriset fritt unionens gräns, före tull, för den produkt som anges i punkt 1 och som tillverkats av nedanstående företag: Företag Tull (%) Taric-tilläggsnummer Chandan Steel Ltd, Mumbai, Maharashtra 3,4 AXXX Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra 3,3 AXXX Precision Metals, Mumbai, Maharashtra 3,3 AXXX Hindustan Inox Ltd, Mumbai, Maharashtra 3,3 AXXX Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd, Mumbai. Maharashtra 3,3 AXXX Viraj Profiles Vpl. Ltd, Thane, Maharashtra 4,3 AXXX Företag som förtecknas i bilagan 4,0 AXXX Övriga företag 4,3 AXXX 3. För att den produkt som avses i punkt 1 ska övergå till fri omsättning i unionen ska en säkerhet lämnas som motsvarar nivån på den provisoriska tullen. 4. Om inget annat anges ska gällande bestämmelser om tullar tillämpas. Artikel 2 1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 30 i rådets förordning (EG) nr 597/2009, får berörda parter begära att bli underrättade om de viktigaste omständigheter och överväganden som ligger till grund för antagandet av denna förordning, lämna skriftliga synpunkter och begära att bli hörda av kommissionen inom en månad efter det att denna förordning träder i kraft. 2. I enlighet med artikel 31.4 i rådets förordning (EG) nr 597/2009 får berörda parter inom en månad efter det att denna förordning trätt i kraft yttra sig om dess tillämpning. Artikel 3 Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning . Artikel 1 i denna förordning ska tillämpas i fyra månader. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 22 december 2010. På kommissionens vägnar José Manuel BARROSO Ordförande ( 1 ) EUT L 188, 18.7.2009, s. 93 . ( 2 ) EUT C 87, 1.4.2010, s. 17 . ( 3 ) EUT C 87 A, 1.4.2010, s. 1 . ( 4 ) Subventioner markerade med en asterisk är exportsubventioner. ( 5 ) Vägt genomsnitt för gruppen. ( 6 ) Europeiska kommissionen, Generaldirektoratet för handel, Direktorat H, 1049 Bryssel, Belgien. BILAGA Samarbetsvilliga exporterande tillverkare i Indien som inte ingick i stickprovet Taric-tilläggsnummer AXXX Företagsnamn Ort Ambica Steel Ltd New Delhi Bhansali Bright Bars Pvt. Ltd Navi-Mumbai Chase Bright Steel Ltd Navi-Mumbai D.H. Exports Pvt. Ltd Mumbai Facor Steels Ltd Nagpur Global smelters Ltd Kanpur Indian Steel Works Ltd Navi-Mumbai Jyoti Steel Industries Ltd Mumbai Laxcon Steels Ltd Ahmedabad Meltroll Engineering Pvt. Ltd Mumbai Mukand Ltd Thane Nevatia Steel & Alloys Pvt. Ltd Mumbai Panchmahal Steel Ltd Kalol Raajratna Metal Industries Ltd Ahmedabad Rimjhim Ispat Ltd Kanpur Sindia Steels Ltd Mumbai SKM Steels Ltd Mumbai Parekh Bright Bars Pvt. Ltd Thane Shah Alloys Ltd Gandhinagar