L_2021068SV.01001401.xml 26.2.2021 SV Europeiska unionens officiella tidning L 68/14 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV (EU) 2021/338 av den 16 februari 2021 om ändring av direktiv 2014/65/EU vad gäller informationskrav, produktstyrning och positionslimiter och direktiven 2013/36/EU och (EU) 2019/878 vad gäller deras tillämpning på värdepappersföretag, för att stödja återhämtningen efter covid-19-krisen (Text av betydelse för EES) EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV, med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 53.1, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande ( 1 ) , i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet ( 2 ) , och av följande skäl: (1) Covid-19-pandemin slår hårt mot människor, företag, hälso- och sjukvårdssystem och medlemsstaternas ekonomier och finansiella system. I sitt meddelande av den 27 maj 2020 med titeln EU vid ett vägskäl – bygga upp och bygga nytt för nästa generation betonade kommissionen att likviditet och tillgång till finansiering kommer att vara en fortsatt utmaning. Det är därför av största vikt att stödja återhämtningen från den allvarliga ekonomiska chock som covid-19-pandemin har orsakat genom begränsade, riktade ändringar av befintlig unionsrätt avseende finansiella tjänster. Det övergripande syftet med de ändringarna bör därför vara att undanröja onödig byråkrati och införa noggrant avvägda åtgärder som anses effektiva i syfte att mildra den ekonomiska turbulensen. Ändringarna bör inte leda till ökade administrativa bördor för sektorn och bör lämna komplexa lagstiftningsfrågor för att lösas under den planerade översynen av Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/65/EU ( 3 ) . Ändringarna utgör ett åtgärdspaket och antas under namnet Åtgärdspaketet för kapitalmarknadernas återhämtning . (2) Direktiv 2014/65/EU antogs 2014 med anledning av den finanskris som bröt ut 2007 och 2008. Det direktivet har stärkt unionens finansiella system avsevärt och garanterat ett starkt investerarskydd i hela unionen. Ytterligare ansträngningar skulle kunna övervägas för att göra reglerna mindre komplexa, sänka värdepappersföretagens efterlevnadskostnader och undanröja snedvridningar av konkurrensen, förutsatt att investerarskyddet samtidigt beaktas i tillräcklig grad. (3) När det gäller de krav som skulle skydda investerare har direktiv 2014/65/EU inte helt uppnått sitt mål att anta åtgärder som tar tillräcklig hänsyn till kännetecknen för varje investerarkategori, dvs. icke-professionella kunder, professionella kunder och godtagbara motparter. En del av kraven har inte alltid stärkt investerarskyddet utan ibland tvärtom försvårat ett smidigt genomförande av investeringsbeslut. Vissa krav i direktiv 2014/65/EU bör därför ändras för att underlätta tillhandahållandet av investeringstjänster och utförandet av investeringsverksamhet, och de ändringarna bör göras på ett balanserat sätt som skyddar investerarna fullt ut. (4) Utfärdandet av obligationer är avgörande för att anskaffa kapital och övervinna covid-19-krisen. Produktstyrningskrav kan hålla tillbaka försäljning av obligationer. Obligationer utan andra inbäddade derivat än en make-whole-klausul anses allmänt vara säkra och enkla produkter som är godtagbara för icke-professionella kunder. Vid förtida lösen av en obligation, skyddar en obligation utan andra inbäddade derivat än en make-whole-klausul investerare mot förluster genom att säkerställa att dessa investerare får en utbetalning motsvarande summan av nettonuvärdet av de återstående kupongbetalningarna och huvudbeloppet av den obligation som de skulle ha fått om obligationen inte hade lösts. Produktstyrningskrav bör därför upphöra att tillämpas på obligationer utan andra inbäddade derivat än sådana make-whole-klausuler. Godtagbara motparter anses dessutom ha tillräcklig kunskap om finansiella instrument. Det är därför motiverat att undanta godtagbara motparter från de produktstyrningskrav som är tillämpliga på finansiella instrument som uteslutande marknadsförs eller distribueras till dem. (5) Både uppmaningen från Europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten) (Esma), inrättad genom Europaparlaments och rådets förordning (EU) nr 1095/2010 ( 4 ) , att inkomma med synpunkter på effekterna av incitament och krav på information om kostnader och avgifter i direktiv 2014/65/EU och kommissionens offentliga samråd bekräftade att professionella kunder och godtagbara motparter inte behöver standardiserad och obligatorisk kostnadsinformation eftersom de redan får nödvändig information när de förhandlar med sin tjänsteleverantör. Den information som ges till professionella kunder och godtagbara motparter är skräddarsydd till deras behov och ofta mer detaljerad. Tjänster som tillhandahålls professionella kunder och godtagbara motparter bör därför undantas från kraven på information om kostnader och avgifter, utom i samband med investeringsrådgivning eller portföljförvaltning, eftersom professionella kunder som ingår ett avtalsförhållande om investeringsrådgivning eller portföljförvaltning inte nödvändigtvis har tillräcklig sakkunskap eller kännedom för att sådana tjänster ska undantas från de kraven. (6) Värdepappersföretag är för närvarande skyldiga att göra en kostnads-nyttoanalys i samband med viss portföljverksamhet om det är fråga om byten mellan finansiella instrument under ett pågående avtalsförhållande med en kund. Det betyder att värdepappersföretag är skyldiga att inhämta nödvändig information från sina kunder och måste påvisa att nyttan med ett sådant byte är större än kostnaden. Eftersom det förfarandet är överdrivet betungande när det gäller professionella kunder, som tenderar att göra byten ofta, bör tjänster som tillhandahålls dem undantas från det kravet. Professionella kunder skulle dock bibehålla möjligheten att välja. Eftersom icke-professionella kunder behöver ett starkt skydd bör det undantaget begränsas till tjänster som tillhandahålls professionella kunder. (7) Kunder som har ett pågående avtalsförhållande med ett värdepappersföretag får obligatoriska tjänsterapporter med jämna mellanrum eller baserat på utlösningsmekanismer. Vare sig värdepappersföretagen, deras professionella kunder eller godtagbara motparter anser att dessa tjänsterapporter är meningsfulla. Rapporterna har framför allt inte varit till någon nytta för professionella kunder och godtagbara motparter på extremt volatila marknader, eftersom rapporterna då är många och sammanställs ofta. Professionella kunder och godtagbara motparter reagerar ofta på dessa tjänsterapporter genom att antingen inte läsa dem alls eller genom att fatta snabba investeringsbeslut i stället för att fortsätta med en långsiktig investeringsstrategi. Godtagbara motparter bör därför inte längre få obligatoriska tjänsterapporter. Professionella kunder bör inte heller längre få sådana tjänsterapporter, men de bör ha möjlighet att välja att få dem. (8) Direkt efter covid-19-pandemin måste emittenter, och särskilt små och medelstora börsnoterade företag, stödjas av starka kapitalmarknader. Investeringsanalys av små och medelstora börsnoterade företag är avgörande för att hjälpa emittenter att komma i kontakt med investerare. Denna investeringsanalys ökar emittenternas synlighet och säkerställer därmed en tillräcklig investerings- och likviditetsnivå. Värdepappersföretag bör tillåtas att göra en sammantagen betalning för tillhandahållande av investeringsanalys och utförandetjänster förutsatt att vissa villkor är uppfyllda. Ett av villkoren bör vara att investeringsanalysen gäller emittenter vars börsvärde inte översteg 1 miljard EUR, uttryckt i årens slutkurser, under de 36 månader som föregick tillhandahållandet av investeringsanalysen. Det kravet avseende börsvärdet bör tolkas så att det omfattar både börsnoterade företag och onoterade företag under förutsättning att balansräkningsposten för eget kapital för onoterade företag inte översteg tröskelvärdet 1 miljard EUR. Det bör också noteras att nyligen börsnoterade och onoterade företag som har varit etablerade i mindre än 36 månader omfattas av tillämpningsområdet så länge de kan visa att deras börsvärde inte översteg tröskelvärdet på 1 miljard EUR uttryckt i årens slutkurser sedan börsnoteringen, eller uttryckt som eget kapital för de räkenskapsår då de inte är eller var börsnoterade. För att säkerställa att nyetablerade företag som funnits i mindre än tolv månader på samma sätt ska kunna omfattas av undantaget är det tillräckligt att de inte överskridit tröskelvärdet på 1 miljard EUR sedan dagen för deras etablering. (9) Genom direktiv 2014/65/EU infördes krav på rapportering för handelsplatser, systematiska internhandlare och andra utförandeplatser om hur order har utförts på de för kunden mest fördelaktiga villkoren. De därav följande tekniska rapporterna innehåller stora mängder detaljerad kvantitativ information om handelsplatsen, det finansiella instrumentet, pris, kostnader och sannolikhet för utförande. Få läser dem, vilket framgår av det mycket låga antalet visningar på handelsplatsers, systematiska internhandlares och andra utförandeplatsers webbplatser. Eftersom de inte gör det möjligt för investerare och andra användare att göra några meningsfulla jämförelser utifrån uppgifterna i rapporterna bör kravet på offentliggörande av dessa rapporter tillfälligt upphävas. (10) För att underlätta kommunikation mellan värdepappersföretag och deras kunder, och därmed underlätta själva investeringsprocessen, bör investeringsinformation inte längre lämnas på papper utan som standardalternativ lämnas elektroniskt. Icke-professionella kunder bör dock kunna begära att få informationen på papper. (11) Enligt direktiv 2014/65/EU kan personer som yrkesmässigt bedriver handel med råvaruderivat eller utsläppsrätter eller derivat av dessa utnyttja ett undantag från kravet på att inhämta auktorisation som värdepappersföretag om deras handelsverksamhet är en sidoverksamhet till deras huvudsakliga verksamhet. För närvarande är personer som ansöker om ett undantag för sidoverksamhetsskyldiga att årligen underrätta den relevanta behöriga myndigheten om att de utnyttjar detta undantag och lämna de uppgifter som är nödvändiga för de två kvantitativa tester som avgör om deras handelsverksamhet är en sidoverksamhet till deras huvudsakliga verksamhet. I det första testet jämförs storleken på ett företags spekulativa handelsverksamhet med den totala handelsverksamheten i unionen på grundval av olika tillgångsklasser. I det andra testet jämförs storleken på den spekulativa handelsverksamheten i alla tillgångsklasser med enhetens totala handelsverksamhet med finansiella instrument på koncernnivå. Det finns en alternativ form för det andra testet, som består i att jämföra det uppskattade kapital som används för den spekulativa handelsverksamheten med det faktiska kapital som används på koncernnivå för den huvudsakliga verksamheten. För fastställande av när en verksamhet ska anses vara en sidoverksamhet bör behöriga myndigheter kunna grunda sig på en kombination av kvantitativa och kvalitativa faktorer, med förbehåll för tydligt definierade villkor. Kommissionen bör ges befogenhet att ge vägledning om under vilka omständigheter nationella myndigheter kan tillämpa en metod som kombinerar kvantitativa och kvalitativa tröskelkriterier samt utarbeta en delegerad akt om kriterierna. Personer som kan omfattas av undantaget för sidoverksamhet, inbegripet marknadsgaranter, är de som handlar för egen räkning eller de som tillhandahåller andra investeringstjänster än handel för egen räkning med råvaruderivat eller utsläppsrätter eller derivat av dessa till kunder eller leverantörer i sin huvudsakliga verksamhet. Undantaget bör omfatta vart och ett av dessa fall, individuellt och aggregerat, om det är en sidoverksamhet till deras huvudsakliga verksamhet, betraktat på koncernnivå. Undantaget för sidoverksamhet bör inte kunna omfatta personer som tillämpar en teknik för algoritmisk högfrekvenshandel eller ingår i en koncern vars huvudsakliga verksamhet är tillhandahållande av investeringstjänster eller bankverksamhet, eller som agerar som marknadsgarant för råvaruderivat. (12) Behöriga myndigheter måste för närvarande fastställa och tillämpa gränser avseende storleken på den nettoposition som en person kan inneha vid alla tidpunkter i råvaruderivat som handlas på handelsplatser och i ekonomiskt likvärdiga OTC-kontrakt (EEOTC-kontrakt). Eftersom reglerna om positionslimiter har visat sig vara ogynnsamma för utvecklingen av nya råvarumarknader bör framväxande råvarumarknader inte omfattas av reglerna om positionslimiter. I stället bör positionslimiterna endast gälla kritiska eller signifikanta råvaruderivat som handlas på handelsplatser och deras EEOTC-kontrakt. Kritiska eller signifikanta derivat är råvaruderivat med öppna kontrakt om minst 300 000 poster i genomsnitt under en period av ett år. På grund av den avgörande betydelse som jordbruksråvaror har för medborgare kommer jordbruksråvaruderivat och deras EEOTC-kontrakt även i fortsättningen att omfattas av de nuvarande reglerna om positionslimiter. (13) Direktiv 2014/65/EU tillåter inte risksäkringsundantag för finansiella enheter. Flera huvudsakligen kommersiella koncerner som har inrättat en finansiell enhet för sina handelsändamål har befunnit sig i en situation där deras finansiella enhet inte kunnat bedriva all handel för koncernen eftersom den inte kunde omfattas av risksäkringsundantaget. Ett snävt definierat risksäkringsundantag bör därför införas för finansiella enheter. Detta risksäkringsundantag bör vara tillgängligt om en person inom en huvudsakligen kommersiell koncern har registrerats som ett värdepappersföretag och bedriver handel för koncernens räkning. För att begränsa risksäkringsundantaget till finansiella enheter som bedriver handel för icke-finansiella enheters räkning i en huvudsakligen kommersiell koncern, bör undantaget endast gälla för de positioner som innehas av en sådan finansiell enhet och som på ett objektivt mätbart sätt minskar de risker som står i direkt samband med koncernens icke-finansiella enheters kommersiella verksamhet. (14) Även i likvida kontrakt brukar normalt bara ett begränsat antal marknadsaktörer fungera som marknadsgaranter på råvarumarknaderna. När dessa marknadsaktörer måste tillämpa positionslimiter kan de inte vara lika effektiva som marknadsgaranter. Ett undantag från reglerna om positionslimiter bör därför införas för finansiella och icke-finansiella motparter för positioner som härrör från transaktioner som genomförs för att fullgöra skyldigheter att tillhandahålla likviditet. (15) Ändringarna avseende reglerna om positionslimiter syftar till att stödja utvecklingen av nya energikontrakt, och inte till att lätta på ordningen för jordbruksråvaruderivat. (16) De nuvarande reglerna om positionslimiter tar inte heller hänsyn till de unika egenskaperna hos värdepapperiserade derivat. Värdepapperiserade derivat omfattas av definitionen av överlåtbara värdepapper i artikel 4.1.44 c i direktiv 2014/65/EU. Marknaden för värdepapperiserade derivat kännetecknas av många olika emissioner, där var och en som registrerats hos värdepapperscentralen för en viss storlek och en eventuell ökning följer ett särskilt förfarande som vederbörligen godkänts av den relevanta behöriga myndigheten. Det står i motsats till råvaruderivatkontrakt, där beloppet för öppna kontrakt och därmed en positions storlek är potentiellt obegränsad. Vid tidpunkten för emissionen innehar emittenten eller den mellanhand som ansvarar för distributionen av emissionen 100 % av emissionen, vilket gör att tillämpningen av regler om positionslimiter kan ifrågasättas. Dessutom innehas de flesta värdepapperiserade derivat ytterst av ett stort antal icke-professionella investerare, vilket inte medför samma risk för missbruk av en dominerande ställning eller avseende ordnade prissättnings- och avvecklingsvillkor som vid råvaruderivatkontrakt. Dessutom är begreppet spotmånad och andra månader, för vilka positionslimiter ska fastställas enligt artikel 57.3 i direktiv 2014/65/EU, inte tillämpligt på värdepapperiserade derivat. Värdepapperiserade derivat bör därför undantas från tillämpningen av positionslimiter och rapporteringskrav. (17) Sedan direktiv 2014/65/EU trädde i kraft har inga råvaruderivatkontrakt identifierats som samma kontrakt. På grund av begreppet samma råvaruderivat i det direktivet är beräkningsmetoden för att fastställa positionslimiten för övriga månader till nackdel för handelsplatser med en mindre likvid marknad när handelsplatser konkurrerar med råvaruderivat baserade på samma underliggande tillgång och med samma egenskaper. Hänvisningen till ”samma kontrakt” i direktiv 2014/65/EU bör därför utgå. Behöriga myndigheter bör kunna enas om att de råvaruderivat som handlas på deras respektive handelsplatser baseras på samma underliggande tillgång och har samma egenskaper, och i så fall bör den centrala behöriga myndigheten i den mening som avses i artikel 57.6 första stycket i direktiv 2014/65/EU fastställa positionslimiten. (18) Det finns stora skillnader mellan hur handelsplatser i unionen hanterar positioner. Positionshanteringskontroller bör därför skärpas där det behövs. (19) För att säkerställa den fortsatta utvecklingen av eurodenominerade råvarumarknader i unionen bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt delegeras till kommissionen när det gäller allt följande: förfarandet för hur personer kan ansöka om ett undantag för positioner som är ett resultat av transaktioner som genomförts för att fullgöra skyldigheter att tillhandahålla likviditet; förfarandet för hur en finansiell enhet som ingår i en huvudsakligen kommersiell koncern kan ansöka om ett risksäkringsundantag för positioner som den finansiella enheten innehar och som på ett objektivt mätbart sätt minskar de risker som står i direkt samband med den kommersiella verksamheten hos de icke-finansiella enheterna inom den huvudsakligen kommersiella koncernen; förtydligandet av innehållet i positionshanteringskontroller; samt utarbetande av kriterier för fastställande av när en verksamhet ska betraktas som en sidoverksamhet till den huvudsakliga verksamheten på koncernnivå. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning ( 5 ) . För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller Europaparlamentet och rådet alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelsen av delegerade akter. (20) EU:s system för handel med utsläppsrätter (ETS) är unionens flaggskeppspolitik för att fasa ut fossila bränslen i ekonomin i linje med den europeiska gröna given. Handeln med utsläppsrätter och derivat av utsläppsrätter omfattas av direktiv 2014/65/EU och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 600/2014 ( 6 ) och är en viktig del av unionens koldioxidmarknad. Undantaget för sidoverksamhet enligt direktiv 2014/65/EU gör det möjligt för vissa marknadsaktörer att vara verksamma på marknaderna för utsläppsrätter utan att vara auktoriserade som värdepappersföretag, förutsatt att vissa villkor är uppfyllda. Med tanke på hur viktigt det är med finansmarknader som är ordnade och välreglerade och står under tillsyn, utsläppshandelssystemets stora betydelse för uppnåendet av unionens hållbarhetsmål, samt den roll väl fungerande sekundärmarknader för utsläppsrätter har för att stödja utsläppshandelssystemets funktion, är det mycket viktigt att undantaget för sidoverksamhet har en utformning som bidrar till dessa mål. Detta är särskilt relevant när handeln med utsläppsrätter sker på handelsplatser i tredjeländer. För att säkerställa skyddet av unionens finansiella stabilitet, marknadsintegritet, investerarskydd och lika spelregler, samt säkerställa att utsläppshandelssystemet fortsätter att fungera på ett transparent och robust sätt för att säkerställa kostnadseffektiva utsläppsminskningar, bör kommissionen övervaka den fortsatta utvecklingen av handeln med utsläppsrätter och derivat av dessa i unionen och tredjeländer, bedöma hur undantaget för sidoverksamhet påverkar utsläppshandelssystemet, och om nödvändigt föreslå lämpliga ändringar vad gäller räckvidden och tillämpningen av undantaget för sidoverksamhet. (21) För att skapa ytterligare rättslig klarhet, undvika en onödig administrativ börda för medlemsstaterna och säkerställa en enhetlig rättslig ram för värdepappersföretag, som kommer att omfattas av Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/2034 ( 7 ) från och med den 26 juni 2021, är det lämpligt att senarelägga datumet för införlivande av Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/878 ( 8 ) när det gäller de åtgärder som är tillämpliga på värdepappersföretag. För en konsekvent tillämpning av den rättsliga ram som är tillämplig på värdepappersföretag enligt artikel 67 i direktiv (EU) 2019/2034 bör tidsfristen för införlivande av direktiv (EU) 2019/878 med avseende på värdepappersföretag därför förlängas till och med den 26 juni 2021. (22) För att säkerställa att de mål som eftersträvas genom ändringarna av Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU ( 9 ) och (EU) 2019/878 uppnås, och i synnerhet för att undvika eventuella störande effekter för medlemsstaterna, bör ändringarna tillämpas från och med den 28 december 2020. Genom att föreskriva retroaktiv tillämpning av ändringarna beaktas berörda personers berättigade förväntningar, eftersom den särskilda åtgärden inte gör något intrång på ekonomiska aktörers eller enskildas rättigheter och skyldigheter. (23) Direktiven 2013/36/EU, 2014/65/EU och (EU) 2019/878 bör därför ändras i enlighet med detta. (24) Detta ändringsdirektiv syftar till att komplettera den nuvarande unionsrätten och dess mål kan därför bättre uppnås på unionsnivå snarare än genom olika nationella initiativ. Finansmarknader är till sin karaktär gränsöverskridande och blir det i allt högre grad. På grund av denna integration skulle isolerade nationella insatser vara mycket mindre effektiva och leda till fragmentering av marknaderna, med tillsynsarbitrage och snedvridning av konkurrensen som följd. (25) Eftersom målet med denna förordning, nämligen att förbättra befintlig unionsrätt som säkerställer enhetliga och lämpliga krav för värdepappersföretag i hela unionen, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, utan snarare, på grund av dess omfattning och verkningar, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. (26) I enlighet med den gemensamma politiska förklaringen av den 28 september 2011 från medlemsstaterna och kommissionen om förklarande dokument ( 10 ) , har medlemsstaterna åtagit sig att, när det är motiverat, låta anmälan av införlivandeåtgärder åtföljas av ett eller flera dokument som förklarar förhållandet mellan de olika delarna i direktivet och motsvarande delar i de nationella instrumenten för införlivande. Lagstiftaren anser att det är motiverat att sådana dokument översänds avseende detta direktiv. (27) Mot bakgrund av behovet av att införa riktade åtgärder för att stödja den ekonomiska återhämtningen från covid-19-krisen så snart som möjligt, bör detta direktiv av brådskande skäl träda i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning . HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Ändringar av direktiv 2014/65/EU Direktiv 2014/65/EU ska ändras på följande sätt: 1. Artikel 2 ska ändras på följande sätt: a) Punkt 1 j ska ersättas med följande: ”j) personer i) inbegripet personer som är marknadsgaranter, som handlar för egen räkning med råvaruderivat eller utsläppsrätter eller derivat av dessa, med undantag för personer som handlar för egen räkning när de utför kundorder, eller ii) som tillhandahåller andra investeringstjänster än handel för egen räkning, rörande råvaruderivat eller utsläppsrätter eller derivat av dessa till kunder eller leverantörer i sin huvudsakliga verksamhet, under förutsättning att — detta i vart och ett av dessa fall, individuellt och aggregerat, är en sidoverksamhet till deras huvudsakliga verksamhet, betraktat på koncernnivå, — personerna inte ingår i en koncern vars huvudsakliga verksamhet är tillhandahållande av investeringstjänster i den mening som avses i detta direktiv, utförande av någon av de verksamheter som förtecknas i bilaga I till direktiv 2013/36/EU eller som verkar som marknadsgarant för råvaruderivat, — dessa personer inte tillämpar en teknik för algoritmisk högfrekvenshandel, och — dessa personer på begäran rapporterar till den behöriga myndigheten på vilken grund de har bedömt att deras verksamhet enligt leden i och ii är en sidoverksamhet till deras huvudsakliga verksamhet.” b) Punkt 4 ska ersättas med följande: ”4. Kommissionen ska senast den 31 juli 2021 anta en delegerad akt i enlighet med artikel 89 för att komplettera detta direktiv genom att, med avseende på tillämpningen av punkt 1 j i denna artikel, ange kriterierna för när en verksamhet ska betraktas som en sidoverksamhet till den huvudsakliga verksamheten på koncernnivå. De kriterierna ska beakta följande faktorer: a) Om den utestående nominella nettoexponeringen för råvaruderivat eller utsläppsrätter eller derivat av dessa för kontantavveckling som sker i unionen, med undantag för råvaruderivat eller utsläppsrätter eller derivat av dessa som handlas på en handelsplats, understiger ett årligt tröskelvärde på 3 miljarder EUR. b) Om det kapital som är sysselsatt av den koncern som personen tillhör främst används till koncernens huvudsakliga verksamhet. c) Om storleken på den verksamhet som avses i punkt 1 j överstiger övrig handelsverksamhets totala storlek på koncernnivå. De verksamheter som avses i denna punkt ska beaktas på koncernnivå. De faktorer som avses i andra stycket i denna punkt ska inte omfatta a) sådana koncerninterna transaktioner som avses i artikel 3 i förordning (EU) nr 648/2012 som sker för likviditets- eller riskhantering inom koncernen, b) transaktioner med råvaruderivat eller utsläppsrätter eller derivat av dessa som på ett objektivt mätbart sätt minskar risker som står i direkt samband med affärsverksamheten eller likviditetsfinansieringen, c) transaktioner med råvaruderivat, utsläppsrätter eller derivat av dessa som ingås för att fullgöra skyldigheter att tillhandahålla likviditet på en handelsplats, när sådana skyldigheter krävs av tillsynsmyndigheterna i enlighet med unionsrätten eller nationella lagar och andra författningar eller av handelsplatserna.” 2. Artikel 4.1 ska ändras på följande sätt: a) Följande led ska införas: ”8a. byte av finansiellt instrument : att sälja ett finansiellt instrument och köpa ett annat finansiellt instrument eller utöva en rättighet att göra en ändring avseende ett befintligt finansiellt instrument.” b) Följande led ska införas: ”44a. make-whole-klausul : en klausul som syftar till att skydda investeraren genom att säkerställa att emittenten vid förtida lösen av en obligation är skyldig att till den investerare som innehar obligationen återbetala ett belopp motsvarande nettonuvärdet av återstående förväntade kupongbetalningar fram till förfallodagen och kapitalbeloppet för den obligation som ska lösas in.” c) Led 59 ska ersättas med följande: ”59. jordbruksråvaruderivat : derivatkontrakt som avser de produkter som förtecknas i artikel 1 i, och bilaga I, delarna I–XX och XXIV/1, till, Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 ( *1 ) samt de produkter som förtecknas i bilaga I till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1379/2013 ( *2 ) . ( *1 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 av den 17 december 2013 om upprättande av en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter och om upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 922/72, (EEG) nr 234/79, (EG) nr 1037/2001 och (EG) nr 1234/2007 ( EUT L 347, 20.12.2013, s. 671 )." ( *2 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1379/2013 av den 11 december 2013 om den gemensamma marknadsordningen för fiskeri- och vattenbruksprodukter, om ändring av rådets förordningar (EG) nr 1184/2006 och (EG) nr 1224/2009 och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 104/2000 ( EUT L 354, 28.12.2013, s. 1 ).” " d) Följande led ska införas: ”62a. elektroniskt format : annat varaktigt medium än papper.” e) Följande led ska läggas till: ”65. huvudsakligen kommersiell koncern : koncern vars huvudsakliga verksamhet inte är tillhandahållande av investeringstjänster i den mening som avses i detta direktiv eller utförande av någon av de verksamheter som förtecknas i bilaga I till direktiv 2013/36/EU eller som verkar som marknadsgarant för råvaruderivat.” 3. Följande artikel ska införas: ”Artikel 16a Undantag från produktstyrningskrav Ett värdepappersföretag ska undantas från de krav som anges i andra till femte styckena i artikel 16.3 och artikel 24.2, om den investeringstjänst som det tillhandahåller rör obligationer utan annat inbäddat derivat än en make-whole-klausul eller om de finansiella instrumenten uteslutande marknadsförs eller distribueras till godtagbara motparter.” 4. Artikel 24 ska ändras på följande sätt: a) I punkt 4 ska följande stycken läggas till: ”Om avtalet om att köpa eller sälja ett finansiellt instrument ingås med hjälp av en teknik för distanskommunikation som hindrar att information om kostnader och avgifter tillhandahålls i förväg får värdepappersföretaget, utan onödigt dröjsmål efter det att transaktionen genomförts, tillhandahålla informationen om kostnader och avgifter, antingen i elektroniskt format eller på papper på begäran av en icke-professionell kund, under förutsättning att båda följande villkor är uppfyllda: i) Kunden har samtyckt till att få informationen utan onödigt dröjsmål efter det att transaktionen genomförts. ii) Värdepappersföretaget har erbjudit kunden att senarelägga genomförandet av transaktionen tills kunden har fått informationen. Utöver kraven i tredje stycket ska värdepappersföretaget ge kunden möjlighet att få information om kostnader och avgifter per telefon innan transaktionen genomförs.” b) Följande punkt ska införas: ”5a. Värdepappersföretag ska lämna all information som ska tillhandahållas enligt detta direktiv till kunder eller presumtiva kunder i elektroniskt format, utom när kunden eller den presumtiva kunden är en icke-professionell kund eller presumtiv icke-professionell kund som har begärt att få informationen på papper, varvid informationen ska lämnas på papper, kostnadsfritt. Värdepappersföretag ska informera sina icke-professionella kunder eller presumtiva icke-professionella kunder om att de har möjlighet att få informationen på papper. Värdepappersföretag ska, minst åtta veckor innan de skickar informationen i elektroniskt format, informera sina befintliga icke-professionella kunder som får den information som ska tillhandahållas enligt detta direktiv på papper om att de kommer att få denna information i elektroniskt format. Värdepappersföretag ska informera sina befintliga icke-professionella kunder om att de kan välja att antingen fortsätta att få information på papper eller i stället få information i elektroniskt format. Värdepappersföretag ska även informera sina befintliga icke-professionella kunder om att ett automatiskt byte till elektroniskt format kommer att ske om de inte inom tidsfristen på åtta veckor begär att även i fortsättningen få informationen på papper. Befintliga icke-professionella kunder som redan får den information som ska tillhandahållas enligt detta direktiv i elektroniskt format behöver inte informeras.” c) Följande punkt ska införas: ”9a. Medlemsstaterna ska säkerställa att tredjeparts tillhandahållande av investeringsanalys till värdepappersföretag som erbjuder portföljförvaltning eller andra investeringstjänster eller sidotjänster till kunder ska anses fullgöra skyldigheterna enligt punkt 1 om a) det före tillhandahållandet av utförande- eller investeringsanalystjänster har ingåtts ett avtal mellan värdepappersföretaget och tillhandahållaren av investeringsanalyserna, i vilket det anges vilken del av de kombinerade avgifterna eller de gemensamma betalningarna för utförandetjänster och investeringsanalys som kan hänföras till investeringsanalys, b) värdepappersföretaget informerar sina kunder om de gemensamma betalningarna för utförandetjänster och investeringsanalys som gjorts till tredjepartsleverantörer av investeringsanalys, och c) investeringsanalysen för vilka de kombinerade avgifterna eller den gemensamma betalningen görs gäller emittenter vars börsvärde inte översteg 1 miljard EUR under de 36 månader som föregick tillhandahållandet av investeringsanalysen, uttryckt i årens slutkurser för de år då de är eller var börsnoterade eller som eget kapital för de räkenskapsår då de inte är eller var börsnoterade. Vid tillämpningen av denna artikel ska investeringsanalys anses omfatta analysmaterial eller analystjänster som avser ett eller flera finansiella instrument eller andra tillgångar, eller emittenter eller potentiella emittenter av finansiella instrument, eller analysmaterial eller analystjänster med nära anknytning till en viss näringsgren eller marknad där resultatet bidrar till bedömningen av finansiella instrument, tillgångar eller emittenter inom näringsgrenen eller marknaden i fråga. Investeringsanalyserna ska också omfatta sådant material eller sådana tjänster som uttryckligen eller implicit rekommenderar eller föreslår en investeringsstrategi och tillhandahåller en väl grundad bedömning av det aktuella eller framtida värdet eller priset på finansiella instrument eller tillgångar, eller på annat sätt innehåller analyser och egna resonemang och slutsatser på grundval av ny eller befintlig information som skulle kunna användas som underlag för en investeringsstrategi, som är relevanta och kan tillföra mervärde till värdepappersföretagets beslut på de kunders vägnar som betalar den investeringsanalysen.” 5. I artikel 25.2 ska följande stycke läggas till: ”När värdepappersföretag tillhandahåller investeringsrådgivning eller portföljförvaltning som innefattar byte av finansiella instrument ska de inhämta nödvändig information om kundens investeringar och göra en kostnads-nyttoanalys av bytet av finansiella instrument. När värdepappersföretag tillhandahåller investeringsrådgivning ska de informera kunden om huruvida nyttan med detta byte av finansiella instrument är större än den kostnad som är förknippad med bytet.” 6. I artikel 27.3 ska följande stycke läggas till: ”Det krav på regelbunden rapportering till allmänheten som fastställs i denna punkt ska emellertid inte tillämpas förrän den 28 februari 2023. Kommissionen ska göra en omfattande översyn av huruvida rapporteringskraven i denna artikel är adekvata och överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet senast den 28 februari 2022.” 7. I artikel 27.6 ska följande stycke läggas till: ”Kommissionen ska göra en omfattande översyn av huruvida kraven på regelbunden rapportering i denna artikel är adekvata och överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet senast den 28 februari 2022.” 8. Följande artikel ska införas: ”Artikel 29a Tjänster som tillhandahålls professionella kunder 1. De krav som fastställs i artikel 24.4 c ska inte tillämpas på andra tjänster som tillhandahålls professionella kunder än investeringsrådgivning och portföljförvaltning. 2. De krav som fastställs i artikel 25.2 tredje stycket och i artikel 25.6 ska inte tillämpas på tjänster som tillhandahålls professionella kunder, såvida inte dessa kunder underrättar värdepappersföretaget antingen elektroniskt eller på papper om att de vill dra nytta av de rättigheter som föreskrivs i dessa bestämmelser. 3. Medlemsstaterna ska säkerställa att värdepappersföretagen dokumenterar den kundkommunikation som avses i punkt 2.” 9. Artikel 30.1 första stycket ska ersättas med följande: ”1. Medlemsstaterna ska sörja för att värdepappersföretag som är auktoriserade att utföra order för kunds räkning, och/eller handla för egen räkning, och/eller att ta emot och vidarebefordra order har möjlighet att medverka till eller inleda transaktioner med godtagbara motparter utan att vara skyldiga att uppfylla kraven i artikel 24, med undantag av punkt 5a, artikel 25, artikel 27 och artikel 28.1 för sådana transaktioner eller för någon form av sidotjänst som är direkt knuten till sådana transaktioner.” 10. Artikel 57 ska ändras på följande sätt: a) Punkt 1 ska ersättas med följande: ”1. Medlemsstaterna ska se till att behöriga myndigheter, i enlighet med den beräkningsmetod som fastställts av Esma i de tekniska tillsynsstandarder som antagits i enlighet med punkt 3, fastställer och tillämpar gränser avseende storleken på den nettoposition som en person kan inneha vid alla tidpunkter i jordbruksråvaruderivat och kritiska eller signifikanta råvaruderivat som handlas på handelsplatser och i ekonomiskt likvärdiga OTC-kontrakt. Råvaruderivat ska anses vara kritiska eller signifikanta om summan av alla slutpositionsinnehavarares nettopositioner utgör storleken på deras öppna kontrakt och utgör minst 300 000 poster i genomsnitt under en period av ett år. Dessa limiter ska fastställas på grundval av alla positioner som innehas av en person eller på personens vägnar på aggregerad koncernnivå i syfte att a) förhindra marknadsmissbruk, b) stödja ordnade prissättnings- och avvecklingsvillkor, däribland att förebygga positioner som snedvrider marknaden och i synnerhet att säkerställa konvergens mellan derivatpriserna under leveransmånaden och spotpriserna för den underliggande råvaran, utan att detta inkräktar på prisbildningsprocessen på marknaden för den underliggande råvaran. Den positionslimit som avses i punkt 1 ska inte gälla följande: a) positioner som innehas för en icke-finansiell enhets räkning och som på ett objektivt mätbart sätt minskar risker som står i direkt samband med denna icke-finansiella enhets kommersiella verksamhet, b) positioner som innehas av, eller för, en finansiell enhet som ingår i en huvudsakligen kommersiell koncern och agerar för en icke-finansiell enhets räkning vilken ingår i den huvudsakligen kommersiella koncernen, om dessa positioner på ett objektivt mätbart sätt minskar risker som står i direkt samband med denna icke-finansiella enhets kommersiella verksamhet, c) positioner som innehas av finansiella och icke-finansiella motparter för positioner som på ett objektivt mätbart sätt är resultatet av transaktioner som ingåtts för att fullgöra skyldigheter att tillhandahålla likviditet på en handelsplats på det sätt som avses i artikel 2.4 fjärde stycket c, d) alla andra värdepapper som avses i artikel 4.1.44 c som hänför sig till en råvara eller ett basvärde enligt vad som avses i avsnitt C 10 i bilaga I. Esma ska utarbeta förslag till tekniska tillsynsstandarder för att fastställa ett förfarande för hur en finansiell enhet som ingår i en huvudsakligen kommersiell koncern kan ansöka om ett risksäkringsundantag för positioner som den finansiella enheten innehar och som på ett objektivt mätbart sätt minskar de risker som står i direkt samband med koncernens icke-finansiella enheters kommersiella verksamhet. Esma ska utarbeta förslag till tekniska tillsynsstandarder för att fastställa ett förfarande för hur personer kan ansöka om ett undantag för positioner som är ett resultat av transaktioner som ingåtts för att fullgöra skyldigheter att tillhandahålla likviditet på en handelsplats. Esma ska överlämna de förslag till tekniska tillsynsstandarder som avses i tredje och fjärde styckena till kommissionen senast den 28 november 2021. Kommissionen ges befogenhet att komplettera detta direktiv genom att anta de tekniska tillsynsstandarder som avses i tredje och fjärde styckena i denna punkt i enlighet med artiklarna 10–14 i förordning (EU) nr 1095/2010.” b) Punkterna 3 och 4 ska ersättas med följande: ”3. Esma ska upprätta en förteckning över de kritiska eller signifikanta råvaruderivat som avses i punkt 1 och utarbeta förslag till tekniska tillsynsstandarder för att fastställa den beräkningsmetod som behöriga myndigheter ska använda för att fastställa spotmånadens positionslimiter och andra månaders positionslimiter för fysiskt avvecklade och kontant betalade råvaruderivat på grundval av egenskaperna hos det relevanta derivatet i fråga. Vid upprättandet av den förteckning över kritiska eller signifikanta råvaruderivat som avses i punkt 1 ska Esma ta hänsyn till följande faktorer: a) Antalet marknadsaktörer. b) Den underliggande råvaran för det berörda derivatet. Vid fastställandet av den beräkningsmetod som avses i första stycket ska Esma ta hänsyn till följande faktorer: a) Levererbara tillgångar av den underliggande råvaran. b) Det totala antalet utestående derivat och det totala antalet öppna kontrakt i andra finansiella instrument med samma underliggande råvara. c) Antalet marknadsdeltagare och deras storlek. d) Kännetecknen hos den underliggande råvarumarknaden, inklusive mönster när det gäller produktion, förbrukning och transport till marknaden. e) Utvecklingen av nya råvaruderivat. f) Erfarenheter från värdepappersföretag eller marknadsoperatörer som driver en handelsplats och andra jurisdiktioner vad gäller positionslimiterna. Esma ska överlämna de förslag till tekniska tillsynsstandarder som avses i första stycket till kommissionen senast den 28 november 2021. Kommissionen ges befogenhet att komplettera detta direktiv genom att anta de tekniska tillsynsstandarder som avses i första stycket i denna punkt i enlighet med artiklarna 10–14 i förordning (EU) nr 1095/2010. 4. En behörig myndighet ska fastställa positionslimiter för kritiska eller signifikanta råvaruderivat och jordbruksråvaruderivat som handlas på handelsplatser, på grundval av den beräkningsmetod som fastställts i de tekniska tillsynsstandarder som antas av kommissionen enligt punkt 3. Sådana positionslimiter ska inbegripa ekonomiskt likvärdiga OTC-kontrakt. En behörig myndighet ska se över de positionslimiter som avses i första stycket när det sker en betydande förändring på marknaden, inbegripet en betydande förändring av levererbara tillgångar eller öppna kontrakt, med grundval i dess fastställande av levererbara tillgångar och öppna kontrakt, och räkna om dessa positionslimiter i enlighet med den beräkningsmetod som fastställts i de tekniska tillsynsstandarder som antas av kommissionen enligt punkt 3.” c) Punkterna 6, 7 och 8 ska ersättas med följande: ”6. När jordbruksråvaruderivat som baseras på samma underliggande råvara och som delar samma egenskaper handlas i betydande volymer på handelsplatser i mer än en jurisdiktion, eller när kritiska eller signifikanta råvaruderivat som baseras på samma underliggande råvara och som delar samma egenskaper handlas på handelsplatser i mer än en jurisdiktion ska den behöriga myndigheten för den handelsplats där den största handelsvolymen sker (nedan kallad den centrala behöriga myndigheten ) fastställa den gemensamma positionslimit som ska tillämpas på all handel i de derivaten. Den centrala behöriga myndigheten ska samråda med de behöriga myndigheterna för andra handelsplatser där dessa jordbruksråvaruderivat handlas i betydande volymer eller där dessa kritiska eller signifikanta råvaruderivat handlas, om den gemensamma positionslimit som ska tillämpas och om eventuella ändringar av den gemensamma positionslimiten. Behöriga myndigheter som inte instämmer i den gemensamma positionslimit som fastställts av den centrala behöriga myndigheten ska skriftligen ange de fullständiga och detaljerade skälen till varför de anser att kraven i punkt 1 inte har uppfyllts. Esma ska avgöra eventuella tvister som uppstår till följd av oenighet mellan behöriga myndigheter i enlighet med sina befogenheter enligt artikel 19 i förordning (EU) nr 1095/2010. De behöriga myndigheterna för de handelsplatser där jordbruksråvaruderivat som är baserade på samma underliggande råvara och som har samma egenskaper handlas i betydande volymer eller kritiska eller signifikanta råvaruderivat som är baserade på samma underliggande råvara och som har samma egenskaper handlas, och de behöriga myndigheterna för innehavare av positioner i dessa derivat ska införa samarbetsarrangemang som omfattar utbyte av relevanta uppgifter för att möjliggöra övervakning och upprätthållande av den gemensamma positionslimiten. 7. Esma ska åtminstone en gång per år övervaka hur de behöriga myndigheterna har genomfört den positionslimit som fastställts i enlighet med Esmas beräkningsmetod enligt punkt 3. I samband med detta ska Esma säkerställa att en gemensam positionslimit faktiskt tillämpas på jordbruksråvaruderivat och kritiska eller signifikanta kontrakt som baseras på samma underliggande råvara och som har samma egenskaper oavsett var de handlas i enlighet med punkt 6. 8. Medlemsstaterna ska säkerställa att ett värdepappersföretag eller en marknadsoperatör som driver en handelsplats där det bedrivs handel med råvaruderivat tillämpar positionshanteringskontroller, inbegripet genom befogenheter för handelsplatsen att a) övervaka personers öppna kontraktspositioner, b) inhämta information, inbegripet all relevant dokumentation, från personer om storleken på och syftet med en position eller en exponering som innehas och information om verkliga eller underliggande ägare, om alla överenskomna arrangemang och alla relaterade tillgångar eller skulder på den underliggande marknaden, i lämpliga fall inbegripet positioner som innehas i råvaruderivat som baseras på samma underliggande råvara och har samma egenskaper på andra handelsplatser och i ekonomiskt likvärdiga OTC-kontrakt genom medlemmar och deltagare, c) kräva att en person tillfälligt eller permanent avslutar eller minskar en position och ensidigt vidta åtgärder för att säkerställa att positionen avslutas eller minskas om personen inte rättar sig efter en sådan begäran, och d) kräva att en person tillfälligt återställer likviditet till marknaden till ett överenskommet pris och i en överenskommen omfattning med uttrycklig avsikt att mildra effekterna av en stor eller dominerande ställning. Esma ska utarbeta förslag till tekniska tillsynsstandarder för att närmare fastställa vad som ska ingå i positionshanteringskontrollerna och i detta sammanhang ta hänsyn till de berörda handelsplatsernas kännetecken. Esma ska lägga fram dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn för kommissionen senast den 28 november 2021. Kommissionen ges befogenhet att komplettera detta direktiv genom att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i andra stycket i denna punkt i enlighet med artiklarna 10–14 i förordning (EU) nr 1095/2010.” d) I punkt 12 ska led d ersättas med följande: ”d) definitionen av vad som utgör betydande volymer enligt punkt 6 i denna artikel.” 11. Artikel 58 ska ändras på följande sätt: a) I punkt 1 ska följande stycke läggas till: ”Positionsrapportering ska inte tillämpas på andra värdepapper enligt artikel 4.1.44 c som hänför sig till en råvara eller ett basvärde enligt vad som avses i avsnitt C 10 i bilaga I.” b) Punkt 2 ska ersättas med följande: ”2. Medlemsstaterna ska säkerställa att värdepappersföretag som handlar med råvaruderivat eller utsläppsrätter eller derivat av dessa utanför en handelsplats till den centrala behöriga myndighet som avses i artikel 57.6 åtminstone dagligen eller, om det inte finns någon central behörig myndighet, till den behöriga myndigheten för den handelsplats där råvaruderivat eller utsläppsrätter eller derivat av dessa handlas, lämnar en fullständig redovisning av sina positioner i ekonomiskt likvärdiga OTC-kontrakt och, när så är relevant, i råvaruderivat eller utsläppsrätter eller derivat av dessa som handlas på en handelsplats, samt de positioner som innehas av deras kunder och kunderna till dessa kunder till dess slutkunden nåtts, i enlighet med artikel 26 i förordning (EU) nr 600/2014 och i tillämpliga fall artikel 8 i förordning (EU) nr 1227/2011.” 12. Artikel 73.2 ska ersättas med följande: ”2. Medlemsstaterna ska kräva att värdepappersföretag, marknadsoperatörer, publiceringsarrangemang (APA) och rapporteringsmekanismer (ARM) godkända i enlighet med förordning (EU) nr 600/2014 som omfattas av undantag i enlighet med artikel 2.3I den förordningen, kreditinstitut i samband med investeringstjänster eller investeringsverksamhet och sidotjänster samt tredjelandsföretags filialer har inrättat lämpliga förfaranden för att deras anställda ska kunna anmäla potentiella eller faktiska överträdelser internt genom en särskild, oberoende och autonom kanal.” 13. I artikel 89 ska punkterna 2–5 ersättas med följande: ”2. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artiklarna 2.3 och 2.4, artikel 4.1.2 andra stycket, artiklarna 4.2, 13.1, 16.12, 23.4, 24.13, 25.8, 27.9, 28.3, 30.5, 31.4, 32.4, 33.8, 52.4, 54.4, 58.6, 64.7, 65.7 och 79.8 ges till kommissionen tills vidare från och med den 2 juli 2014. 3. Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 2.3 och 2.4, artikel 4.1.2 andra stycket, artiklarna 4.2, 13.1, 16.12, 23.4, 24.13, 25.8, 27.9, 28.3, 30.5, 31.4, 32.4, 33.8, 52.4, 54.4, 58.6, 64.7, 65.7 och 79.8 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallande innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning , eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft. 4. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna. 5. En delegerad akt som antas enligt artiklarna 2.3 och 2.4, artikel 4.1.2 andra stycket, artiklarna 4.2, 13.1, 16.12, 23.4, 24.13, 25.8, 27.9, 28.3, 30.5, 31.4, 32.4, 33.8, 52.4, 54.4, 58.6, 64.7, 65.7 eller 79.8 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av tre månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med tre månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.” 14. I artikel 90 ska följande punkt införas: ”1a. Kommissionen ska senast den 31 december 2021 se över effekterna av det undantag som fastställs i artikel 2.1 j vad gäller utsläppsrätter eller derivat av dessa och vid behov låta översynen åtföljas av ett lagstiftningsförslag för att ändra detta undantag. Kommissionen ska i det sammanhanget bedöma handeln med utsläppsrätter och derivat av dessa i unionen och tredjeländer, effekterna av undantaget enligt artikel 2.1 j på investerarskyddet, integriteten och transparensen på marknaderna för utsläppsrätter och derivat av dessa, samt huruvida åtgärder bör antas avseende handel som sker på handelsplatser i tredjeländer.” Artikel 2 Ändringar av direktiv (EU) 2019/878 Artikel 2.1 ska ersättas med följande: ”1. Medlemsstaterna ska senast den 28 december 2020 anta och offentliggöra de bestämmelser som är nödvändiga för att följa a) bestämmelserna i detta direktiv i den mån de berör kreditinstitut, b) artikel 1.1 och 1.9 i detta direktiv vad gäller artikel 2.5 och 2.6 och artikel 21b i direktiv 2013/36/EU, i den mån de berör kreditinstitut och värdepappersföretag. De ska genast underrätta kommissionen om detta. De ska tillämpa dessa bestämmelser från och med den 29 december 2020. Emellertid, de bestämmelser som är nödvändiga för att iaktta ändringarna i artikel 1.21 och 1.29 a, b och c i detta direktiv avseende artiklarna 84, 98.5 och 98.5a i direktiv 2013/36/EU ska tillämpas från och med den 28 juni 2021 och de bestämmelser som är nödvändiga för att iaktta ändringarna i artikel 1.52 och 1.53 i detta direktiv avseende artiklarna 141b, 141c och 142.1 i direktiv 2013/36/EU ska tillämpas från och med den 1 januari 2022. Medlemsstaterna ska senast den 26 juni 2021 anta, offentliggöra och tillämpa de bestämmelser som är nödvändiga för att följa bestämmelserna i detta direktiv i den mån de berör värdepappersföretag, med undantag för de bestämmelser som avses i första stycket led b. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.” Artikel 3 Ändringar av direktiv 2013/36/EU I artikel 94.2 ska tredje, fjärde och femte styckena ersättas med följande: ”För att identifiera personal vars yrkesutövning har en väsentlig inverkan på institutets riskprofil enligt artikel 92.3, utom när det gäller personal vid värdepappersföretag, ska EBA utarbeta förslag till tekniska tillsynsstandarder med angivande av kriterier för att definiera följande: a) Ledningsansvar och kontrollfunktioner. b) Väsentlig affärsenhet och betydande inverkan på den relevanta affärsenhetens riskprofil. c) Andra kategorier av personal som inte uttryckligen anges i artikel 92.3 och vars yrkesutövning har en inverkan på institutets riskprofil som är lika väsentlig som de personalkategorier som avses däri. EBA ska överlämna dessa förslag till tekniska tillsynsstandarder till kommissionen senast den 28 december 2019. Kommissionen ges befogenhet att komplettera detta direktiv genom att anta de tekniska tillsynsstandarder som avses i denna punkt i enlighet med artiklarna 10–14 i förordning (EU) nr 1093/2010. När det gäller tekniska tillsynsstandarder som gäller för värdepappersföretag ska befogenheten enligt artikel 94.2 i detta direktiv, ändrad genom Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/843 ( *3 ) , fortsätta att gälla till den 26 juni 2021. Artikel 4 Införlivande 1. Medlemsstaterna ska senast den 28 november 2021 anta och offentliggöra de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska genast underrätta kommissionen om texten till dessa bestämmelser. De ska tillämpa dessa bestämmelser från och med den 28 februari 2022. 2. Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell rätt som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. 3. Genom undantag från punkt 1 ska ändringarna av direktiven 2013/36/EU och (EU) 2019/878 vara tillämpliga från och med den 28 december 2020. Artikel 5 Översyn Senast den 31 juli 2021, och på grundval av resultatet av ett offentligt samråd som genomförts av kommissionen, ska kommissionen bland annat se över a) hur värdepappersmarknadernas struktur fungerar, med beaktande av den nya ekonomiska verkligheten efter 2020, frågor om data och datakvalitet som rör marknadsstrukturen, och transparensreglerna, inbegripet frågor som rör tredjeländer, b) reglerna för investeringsanalys, c) reglerna om alla former av betalningar till rådgivare och deras yrkesmässiga kvalifikationsnivå, d) produktstyrning, e) förlustrapportering och f) kundkategorisering. Om det är lämpligt ska kommissionen lägga fram ett lagstiftningsförslag för Europaparlamentet och rådet. Artikel 6 Ikraftträdande Detta direktiv träder i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning . Artikel 7 Adressater Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. Utfärdat i Bryssel den 16 februari 2021. På Europaparlamentets vägnar D.M. SASSOLI Ordförande På rådets vägnar A.P. ZACARIAS Ordförande ( 1 ) EUT C 10, 11.1.2021, s. 30 . ( 2 ) Europaparlamentets ståndpunkt av den 11 februari 2021 (ännu inte offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 15 februari 2021. ( 3 ) Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/65/EU av den 15 maj 2014 om marknader för finansiella instrument och om ändring av direktiv 2002/92/EG och av direktiv 2011/61/EU ( EUT L 173, 12.6.2014, s. 349 ). ( 4 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1095/2010 av den 24 november 2010 om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten), om ändring av beslut nr 716/2009/EG och om upphävande av kommissionens beslut 2009/77/EG ( EUT L 331, 15.12.2010, s. 84 ). ( 5 ) EUT L 123, 12.5.2016, s. 1 . ( 6 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 600/2014 av den 15 maj 2014 om marknader för finansiella instrument och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 ( EUT L 173, 12.6.2014, s. 84 ). ( 7 ) Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/2034 av den 27 november 2019 om tillsyn av värdepappersföretag och om ändring av direktiven 2002/87/EG, 2009/65/EG, 2011/61/EU, 2013/36/EU, 2014/59/EU och 2014/65/EU ( EUT L 314, 5.12.2019, s. 64 ). ( 8 ) Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/878 av den 20 maj 2019 om ändring av direktiv 2013/36/EU vad gäller undantagna enheter, finansiella holdingföretag, blandade finansiella holdingföretag, ersättning, tillsynsåtgärder och tillsynsbefogenheter och kapitalbevarande åtgärder ( EUT L 150, 7.6.2019, s. 253 ). ( 9 ) Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU av den 26 juni 2013 om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag, om ändring av direktiv 2002/87/EG och om upphävande av direktiv 2006/48/EG och 2006/49/EG ( EUT L 176, 27.6.2013, s. 338 ). ( 10 ) EUT C 369, 17.12.2011, s. 14 .