L_2019271SV.01000101.xml 24.10.2019 SV Europeiska unionens officiella tidning L 271/1 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2019/1753 av den 23 oktober 2019 om unionens åtgärder efter anslutningen till Genèveakten inom Lissabonöverenskommelsen om ursprungsbeteckningar och geografiska beteckningar EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 207, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande ( 1 ) , i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet ( 2 ) , och av följande skäl: (1) För att unionen ska kunna utöva sin exklusiva befogenhet i fråga om den gemensamma handelspolitiken fullt ut och i fullständig överensstämmelse med sina åtaganden enligt Världshandelsorganisationens avtal om handelsrelaterade aspekter av immaterialrätter (Trips) kommer den att bli avtalsslutande part i Genèveakten inom Lissabonöverenskommelsen om ursprungsbeteckningar och geografiska beteckningar (nedan kallad Genèveakten ), i enlighet med rådets beslut (EU) 2019/1754 ( 3 ) , vilket också bemyndigar medlemsstaterna att ratificera Genèveakten eller ansluta sig till den i unionens intresse. De avtalsslutande parterna i Genèveakten är medlemmar av en särskild union som skapades genom Lissabonöverenskommelsen om skydd för ursprungsbeteckningar och internationell registrering av dem (nedan kallad den särskilda unionen ). I enlighet med beslut (EU) 2019/1754 ska unionen och de medlemsstater som har ratificerat eller anslutit sig till Genèveakten företrädas av kommissionen i den särskilda unionen vad gäller Genèveakten. (2) Det är lämpligt att fastställa bestämmelser som gör det möjligt för unionen att utöva de rättigheter och fullgöra de skyldigheter som fastställs i Genèveakten, på unionens vägnar och på de medlemsstaters som ratificerar eller ansluter sig till den akten vägnar. (3) Genèveakten skyddar ursprungsbeteckningar i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets förordningar (EU) nr 1151/2012 ( 4 ) och (EU) nr 1308/2013 ( 5 ) , inklusive geografiska beteckningar, i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets förordningar (EU) nr 1151/2012, (EU) nr 1308/2013, (EU) nr 251/2014 ( 6 ) och (EU) 2019/787 ( 7 ) , tillsammans benämnda geografiska beteckningar i den här förordningen. (4) Efter unionens anslutning till Genèveakten, och därefter regelbundet, bör kommissionen till den internationella byrån vid Världsorganisationen för den intellektuella äganderätten (nedan kallad den internationella byrån ) ge in ansökningar om internationell registrering av geografiska beteckningar som har sitt ursprung i och är skyddade i unionsterritoriet i den internationella byråns register (nedan kallat det internationella registret ). Dessa ansökningar bör grunda sig på anmälningar från medlemsstaterna som agerar på eget initiativ eller på begäran av en fysisk eller juridisk person som avses i artikel 5.2 ii) i Genèveakten, eller av en förmånstagare enligt definitionen i artikel 1 xvii) i Genèveakten. När dessa anmälningar bereds bör medlemsstaterna beakta det ekonomiska intresse som är kopplat till internationellt skydd av berörda geografiska beteckningar och ta särskild hänsyn till produktionsvärdet och exportvärdet, skydd enligt andra avtal samt pågående eller potentiellt missbruk i tredjeländer. (5) Registreringen av geografiska beteckningar i det internationella registret bör syfta till att tillhandahålla kvalitetsprodukter, rättvis konkurrens och konsumentskydd. Eftersom geografiska beteckningar har ett betydande kulturellt och ekonomiskt värde, bör registreringen av geografiska beteckningar bedömas med avseende på det värde som skapas för lokalsamhällena med sikte på att stödja landsbygdsutveckling och främja nya arbetstillfällen inom produktion, bearbetning och övriga därmed sammanhängande tjänster. (6) För att upprätta en kontinuerlig dialog med berörda parter bör kommissionen använda befintliga mekanismer för regelbundet samråd med medlemsstaterna, branschorganisationer och unionsproducenter. (7) Det bör inrättas lämpliga förfaranden så att kommissionen kan bedöma geografiska beteckningar som har sitt ursprung i de avtalsslutande parter i Genèveakten som inte är medlemsstater (nedan kallade avtalsslutande tredje parter ) och har registrerats i det internationella registret, i syfte att fatta beslut vad gäller skydd i unionen och, i förekommande fall, om ogiltigförklaring av sådant skydd. (8) Unionens säkerställande av skydd av geografiska beteckningar som har sitt ursprung i avtalsslutande tredje parter och som är registrerade i det internationella registret bör ske i enlighet med kapitel III i Genèveakten, särskilt artikel 14 som kräver att varje avtalsslutande part tillhandahåller effektiva rättsmedel för skydd av registrerade geografiska beteckningar och föreskriver att talan för att säkerställa skyddet av sådana beteckningar ska kunna väckas vid domstol av en myndighet eller av någon av de berörda parterna, oavsett om det rör sig om en fysisk person eller en juridisk person och oavsett om de är offentliga eller privata, i enlighet med den avtalsslutande partens rättsordning och praxis. (9) I syfte att säkerställa skydd på unionsnivå eller regional eller nationell nivå av varumärken vid sidan av geografiska beteckningar, och med beaktande av skyddet för äldre varumärkesrätt enligt artikel 13.1 i Genèveakten, bör man säkerställa samexistens för äldre varumärken och geografiska beteckningar som är registrerade i det internationella registret och som beviljats skydd eller används i unionen. (10) Med tanke på unionens exklusiva befogenhet i fråga om den gemensamma handelspolitiken bör medlemsstater som inte redan är parter i 1958 års Lissabonöverenskommelse om skydd för ursprungsbeteckningar och internationell registrering av dem, reviderad i Stockholm den 14 juli 1967 och ändrad den 28 september 1979 (nedan kallad Lissabonöverenskommelsen ) inte ratificera eller ansluta sig till den överenskommelsen. (11) Medlemsstater som redan är parter i Lissabonöverenskommelsen bör kunna förbli det, särskilt för att säkerställa kontinuiteten för de rättigheter som beviljats och se till att de skyldigheter som fastställs i den överenskommelsen fullgörs. De bör dock enbart agera i unionens intresse och med fullständig respekt för unionens exklusiva befogenhet. Dessa medlemsstater bör därför utöva sina rättigheter och skyldigheter enligt Lissabonöverenskommelsen i full överensstämmelse med det tillstånd som beviljas av unionen i enlighet med denna förordning. För att respektera det enhetliga skyddet av geografiska beteckningar som inrättats i unionen vad gäller jordbruksprodukter och för att ytterligare stärka harmoniseringen av den inre marknaden bör dessa medlemsstater inte registrera några nya ursprungsbeteckningar enligt Lissabonöverenskommelsen för produkter som omfattas av förordning (EU) nr 1151/2012, (EU) nr 1308/2013 eller (EU) nr 251/2014 eller (EU) 2019/787. (12) De medlemsstater som redan är parter i Lissabonöverenskommelsen har registrerade ursprungsbeteckningar enligt Lissabonöverenskommelsen. Övergångsbestämmelser bör fastställas för att möjliggöra fortsatt skydd av dessa ursprungsbeteckningar, med förbehåll för kraven i den överenskommelsen, Genèveakten och unionsrätten. (13) De medlemsstater som redan är parter i Lissabonöverenskommelsen skyddar ursprungsbeteckningar från tredje parter i det avtalet. För att ge dem möjlighet att fullgöra de internationella förpliktelser de åtagit sig före unionens anslutning till Genèveakten bör övergångsbestämmelser fastställas som har verkan enbart på det nationella planet och inte påverkar handeln inom unionen eller den internationella handeln. (14) Det är lämpligt att avgifter enligt Genèveakten och de gemensamma föreskrifterna inom Lissabonöverenskommelsen och Genèveakten inom Lissabonöverenskommelsen (nedan kallade de gemensamma föreskrifterna ) för att ge in en ansökan till den internationella byrån om internationell registrering av en geografisk beteckning samt avgifter för andra anteckningar i det internationella registret och tillhandahållande av utdrag, intyg eller annan information om innehållet i denna internationella registrering bör belasta den medlemsstat där den geografiska beteckningen har sitt ursprung, en fysisk eller juridisk person som avses i artikel 5.2 ii) i Genèveakten eller en förmånstagare enligt definitionen i artikel 1 xvii) i den akten. Medlemsstaterna bör ha möjlighet att kräva att den fysiska eller juridiska personen eller förmånstagaren betalar vissa eller samtliga avgifter. (15) För att täcka eventuella underskott i den särskilda unionens driftsbudget bör unionen, inom ramen för de medel som är tillgängliga för detta ändamål i unionens årliga budget, kunna lämna ett särskilt bidrag enligt beslut av den särskilda unionens församling i enlighet med artikel 24.4 i Genèveakten, med tanke på det ekonomiska och kulturella värde som skyddet av geografiska beteckningar utgör. (16) För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av unionens medlemskap i den särskilda unionen bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter att upprätta en förteckning över geografiska beteckningar som ska ingå i den ansökan om internationell registrering som ska ges in till den internationella byrån i samband med anslutningen till Genèveakten och för senare ingivande av en ansökan, att avslå en invändning, att besluta huruvida en geografisk beteckning som är registrerad i det internationella registret ska beviljas skydd, att dra tillbaka ett avslag i fråga om en internationell registrerings verkan, att begära annullering av en internationell registrering, att anmäla en ogiltigförklaring av skyddet i unionen av en geografisk beteckning som är registrerad i det internationella registret samt att bemyndiga medlemsstater att utföra alla nödvändiga ändringar gällande ursprungsbeteckningen för en produkt som är skyddad enligt förordning (EU) nr 1151/2012, (EU) nr 1308/2013, (EU) nr 251/2014 eller (EU) 2019/787. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 ( 8 ) . (17) I enlighet med proportionalitetsprincipen är det nödvändigt och lämpligt, för att förverkliga det grundläggande målet att göra det möjligt för unionen att delta i den särskilda unionen på ett sätt som kommer att säkerställa effektivt skydd av EU:s geografiska beteckningar på internationell nivå, att fastställa regler och förfaranden gällande unionens insatser till följd av anslutningen till Genèveakten. Denna förordning går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå det eftersträvade målet, i enlighet med artikel 5.4 i fördraget om Europeiska unionen. (18) Det är viktigt att säkerställa att kommissionen övervakar och utvärderar unionens deltagande i Genèveakten över tid. För att kunna genomföra en sådan utvärdering bör kommissionen bland annat ta hänsyn till antalet geografiska beteckningar som är skyddade och registrerade enligt unionsrätten för vilka ansökningar om internationell registrering har lämnats in, och fall där skydd har fått avslag av avtalsslutande tredje parter, utvecklingen när det gäller antalet tredjeländer som deltar i Genèveakten, kommissionens åtgärder för att öka detta antal, och unionsrättens påverkan i sin nuvarande form vad gäller geografiska beteckningar på Genèveaktens attraktionskraft för tredjeländer samt antal och typ av geografiska beteckningar som har sitt ursprung i avtalsslutande tredje parter och som har fått avslag av unionen. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Syfte 1. I denna förordning fastställs bestämmelser och förfaranden avseende unionens åtgärder efter anslutningen till Genèveakten inom Lissabonöverenskommelsen om ursprungsbeteckningar och geografiska beteckningar (nedan kallad Genèveakten ). 2. Vid tillämpningen av den här förordningen omfattar termen geografiska beteckningar ursprungsbeteckningar i den mening som aves i Genèveakten, inbegripet ursprungsbeteckningar i den mening som avses i förordningarna (EU) nr 1151/2012 och (EU) nr 1308/2013 samt geografiska beteckningar i den mening som avses i förordningarna (EU) nr 1151/2012, (EU) nr 1308/2013, (EU) nr 251/2014 och (EU) 2019/787. Artikel 2 Internationell registrering av geografiska beteckningar 1. Efter unionens anslutning till Genèveakten, och därefter regelbundet, ska kommissionen i egenskap av behörig myndighet, i den mening som avses i artikel 3 i Genèveakten, ge in ansökningar om internationell registrering av geografiska beteckningar som är skyddade och registrerade enligt unionsrätten och avser produkter som har sitt ursprung i unionen i enlighet med artikel 5.1 och 5.2 i Genèveakten till den internationella byrån vid Världsorganisationen för den intellektuella äganderätten (nedan kallad den internationella byrån ). 2. Vid tillämpningen av punkt 1 får medlemsstaterna begära att kommissionen i det internationella registret registrerar geografiska beteckningar som har sitt ursprung på deras territorium och som är skyddade och registrerade enligt unionsrätten. En sådan begäran ska grundas på a) en begäran av en fysisk eller juridisk person som avses i artikel 5.2 ii) i Genèveakten, eller av en förmånstagare enligt definitionen i artikel 1 xvii) i Genèveakten, eller b) deras eget initiativ. 3. På grundval av sådana begäranden ska kommissionen anta genomförandeakter med en förteckning över de geografiska beteckningar som avses i punkt 1 i denna artikel. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 15.2. Artikel 3 Annullering av en geografisk beteckning som har sitt ursprung i en medlemsstat och som registrerats i det internationella registret 1. Kommissionen ska anta en genomförandeakt i syfte att begära att internationella byrån annullerar en registrering i det internationella registret av en geografisk beteckning som har sitt ursprung i en medlemsstat under följande omständigheter, nämligen a) om den geografiska beteckningen i fråga inte längre är skyddad i unionen, eller b) på begäran av den medlemsstat där den geografiska beteckningen har sitt ursprung, vilken grundas på i) en begäran av en fysisk eller juridisk person som avses i artikel 5.2 ii) i Genèveakten, eller av en förmånstagare enligt definitionen i artikel 1 xvii) i Genèveakten, eller ii) medlemsstatens eget initiativ. 2. Den genomförandeakt som avses i punkt 1 i den här artikeln ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 15.2. 3. Kommissionen ska utan dröjsmål meddela den internationella byrån om begäran om annullering. Artikel 4 Offentliggörande av geografiska beteckningar från tredjeländer som registrerats i det internationella registret 1. Kommissionen ska offentliggöra varje internationell registrering som anmäls av den internationella byrån i enlighet med artikel 6.4 i Genèveakten och som a) rör geografiska beteckningar i det internationella registret för vilka den avtalsslutande ursprungsparten, enligt definitionen i artikel 1 xv) i Genèveakten, inte är en medlemsstat, och b) avser en produkt för vilken skydd av geografiska beteckningar tillhandahålls på unionsnivå. 2. Den internationella registrering som avses i punkt 1 ska offentliggöras i C-serien av Europeiska unionens officiella tidning . Offentliggörandet ska inbegripa en hänvisning till produkttypen och ursprungslandet. Artikel 5 Bedömning av geografiska beteckningar från tredjeländer i det internationella registret 1. Kommissionen ska bedöma alla internationella registreringar som anmäls av den internationella byrån i enlighet med artikel 6.4 i Genèveakten om geografiska beteckningar i det internationella registret för vilka den avtalsslutande ursprungsparten, enligt definitionen i artikel 1 xv) i Genèveakten, inte är en medlemsstat, för att avgöra huruvida den innehåller de obligatoriska uppgifter som anges i regel 5.2 i de gemensamma föreskrifterna inom Lissabonöverenskommelsen och Genèveakten (nedan kallade de gemensamma föreskrifterna ) och de uppgifter om kvalitet, renommé eller egenskaper som anges i regel 5.3 i de gemensamma föreskrifterna, samt även kontrollera huruvida det offentliggörande som avses i artikel 4 avser en produkt för vilken det tillhandahålls skydd av geografisk beteckning på unionsnivå. 2. Den bedömning som avses i punkt 1 ska utföras inom fyra månader från den dag då den geografiska beteckningen registrerades i det internationella registret och ska inte omfatta någon bedömning av andra särskilda unionsbestämmelser om utsläppande av produkter på marknaden, särskilt beträffande sanitära och fytosanitära normer, handelsnormer eller livsmedelsmärkning. Artikel 6 Invändningsförfarande för geografiska beteckningar från tredjeländer som registrerats i det internationella registret 1. Inom fyra månader från dagen för offentliggörandet av den internationella registreringen i enlighet med artikel 4 får myndigheterna i en medlemsstat eller i ett annat tredjeland än den avtalsslutande ursprungsparten, enligt definitionen i artikel 1 xv) i Genèveakten, eller en fysisk eller juridisk person med legitimt intresse som är etablerad i unionen eller i ett annat tredjeland än den avtalsslutande ursprungsparten, lämna in en invändning till kommissionen. Invändningen ska göras på något av unionens institutioners officiella språk. 2. Den invändning som avses i punkt 1 i denna artikel ska endast tas upp till prövning om den ges in inom tidsfristen i punkt 1 i denna artikel och om den baseras på en eller flera av följande grunder: a) Den geografiska beteckningen i det internationella registret är i konflikt med namnet på en växtsort eller en djurras och riskerar att vilseleda konsumenten om produktens verkliga ursprung. b) Den geografiska beteckningen i det internationella registret är helt eller delvis en homonym till en geografisk beteckning som redan är skyddad i unionen och det föreligger inte någon tillräcklig skillnad i praktiken mellan villkoren för lokal och traditionell användning och presentation av den geografiska beteckning för vilken skydd söks och den geografiska beteckning som redan är skyddad i unionen, med beaktande av behovet av att se till att berörda producenter behandlas rättvist och att konsumenterna inte får vilseledas. c) Skyddet i unionen av den geografiska beteckningen i det internationella registret skulle utgöra ett intrång i en äldre varumärkesrätt på unionsnivå eller regional eller nationell nivå. d) Skyddet i unionen av den geografiska beteckningen från tredjeland skulle äventyra användningen av ett identiskt eller snarlikt namn eller ensamrätten till ett varumärke på unionsnivå eller regional eller nationell nivå eller förekomsten av produkter som lagligen har släppts ut på marknaden under minst fem år före dagen för offentliggörandet av den internationella registreringen av den geografiska beteckningen i enlighet med artikel 4. e) Den geografiska beteckningen i det internationella registret avser en produkt för vilken skydd av geografiska beteckningar inte tillhandahålls på unionsnivå. f) Det namn som ansökan om registrering avser är en generisk term på unionens territorium. g) De villkor som avses i artikel 2.1 i och ii) i Genèveakten är inte uppfyllda. h) Den geografiska beteckningen i det internationella registret är en homonym beteckning som vilseleder konsumenten att tro att en produkt kommer från ett annat område än den gör, även om beteckningen är korrekt i fråga om det område eller den region eller plats där produkten har sitt verkliga ursprung. 3. De grunder för invändningar som anges i punkt 2 ska bedömas av kommissionen med avseende på unionens territorium eller en del därav. Artikel 7 Beslut om skydd i unionen av geografiska beteckningar från tredjeländer i det internationella registret 1. Om villkoren i artikel 5, på grundval av bedömningen enligt den artikeln, är uppfyllda och ingen invändning eller invändningar som inte kan tas upp till prövning har tagits emot, ska kommissionen i förekommande fall genom en genomförandeakt avvisa invändningar som inte kan tas upp till prövning och besluta att bevilja skydd av den geografiska beteckningen. Den genomförandeakten ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 15.2. 2. Om villkoren i artikel 5, på grundval av bedömningen enligt den artikeln, inte är uppfyllda eller en invändning som kan tas upp till prövning enligt artikel 6.2 har tagits emot, ska kommissionen genom en genomförandeakt besluta huruvida skydd ska beviljas av en geografisk beteckning i det internationella registret. Den genomförandeakten ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 15.2. När det gäller geografiska beteckningar som avser produkter som inte omfattas av behörigheten för de kommittéer som anges i artikel 15.1 ska beslutet huruvida skydd ska beviljas antas av kommissionen. 3. I beslutet om beviljande av skydd av en geografisk beteckning i enlighet med punkt 1 eller 2 i denna artikel ska skyddets omfattning anges, och beslutet får förenas med villkor som är förenliga med Genèveakten, särskilt villkor om en angiven övergångsperiod i enlighet med artikel 17 i Genèveakten och regel 14 i de gemensamma föreskrifterna. 4. I enlighet med artikel 15.1 i Genèveakten ska kommissionen underrätta den internationella byrån om avslag i fråga om verkan av en internationell registrering på unionens territorium, inom ett år från mottagandet av anmälan av en internationell registrering i enlighet med artikel 6.4 i Genèveakten, eller när det gäller de fall som avses i artikel 5 i beslut (EU) 2019/1754 inom två år från mottagandet av anmälan. 5. Kommissionen får, på eget initiativ eller på vederbörligen motiverad begäran av en medlemsstat, ett tredjeland eller en fysisk eller juridisk person som har ett legitimt intresse genom en genomförandeakt helt eller delvis dra tillbaka ett avslag som tidigare meddelats till den internationella byrån. Den genomförandeakten ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 15.2. Kommissionen ska utan dröjsmål meddela den internationella byrån om ett sådant tillbakadragande. Artikel 8 Användning av geografiska beteckningar 1. Genomförandeakter som antagits av kommissionen i enlighet med artikel 7 ska gälla utan att det påverkar tillämpningen av andra särskilda unionsbestämmelser om utsläppande av produkter på marknaden, särskilt beträffande den samlade marknadsordningen inom jordbruket, sanitära och fytosanitära normer och livsmedelsmärkning. 2. Om inte annat följer av punkt 1 får geografiska beteckningar som är skyddade enligt denna förordning av alla som saluför en produkt användas i enlighet med den internationella registreringen av dessa geografiska beteckningar. Artikel 9 Ogiltigförklaring av verkan i unionen av geografiska beteckningar från tredjeländer i det internationella registret 1. Kommissionen får, på eget initiativ eller på vederbörligen motiverad begäran av en medlemsstat, ett tredjeland eller en fysisk eller juridisk person som har ett legitimt intresse, genom en genomförandeakt helt eller delvis ogiltigförklara verkan av skyddet i unionen av en geografisk beteckning om något av följande föreligger: a) Den geografiska beteckningen är inte längre skyddad i den avtalsslutande ursprungsparten. b) Den geografiska beteckningen är inte längre registrerad i det internationella registret. c) Efterlevnad av de obligatoriska uppgifterna enligt regel 5.2 i de gemensamma föreskrifterna eller de uppgifter om kvalitet, renommé eller egenskaper som anges i regel 5.3 i de gemensamma föreskrifterna är inte längre säkerställd. 2. De genomförandeakter som avses i punkt 1 i denna artikel ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 15.2, och bara efter det att de fysiska eller juridiska personer som avses i artikel 5.2 ii) i Genèveakten eller stödmottagarna enligt definitionen i artikel 1 xvii) i Genèveakten har fått möjlighet att försvara sina rättigheter. 3. När ogiltigförklaringen inte längre kan överklagas ska kommissionen utan dröjsmål meddela den internationella byrån om ogiltigförklaringen av verkan på unionens territorium av den internationella registreringen av den geografiska beteckningen i enlighet med punkt 1 a eller c. Artikel 10 Förhållande till varumärken 1. Skyddet av en geografisk beteckning ska inte påverka giltigheten av ett äldre varumärke på unionsnivå eller regional eller nationell nivå, som sökts eller registrerats i god tro eller förvärvats genom användning i god tro på en medlemsstats territorium, ett territorium som tillhör en regional union mellan medlemsstater eller unionens territorium. 2. En geografisk beteckning som är registrerad i det internationella registret ska inte skyddas på unionens territorium om skyddet av den geografiska beteckningen på unionens territorium, med hänsyn till ett varumärkes anseende och renommé och den tid som det har använts, sannolikt skulle kunna vilseleda konsumenterna om produktens rätta identitet. 3. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 2 får ett varumärke som det i god tro har lämnats in en ansökan för, som har registrerats i god tro eller som, i enlighet med tillämplig lagstiftning, i god tro förvärvats genom användning på en medlemsstats territorium, ett territorium som tillhör en regional union mellan medlemsstater eller unionens territorium, före den dag då den internationella byrån har meddelat kommissionen om offentliggörandet av den internationella registreringen av den geografiska beteckningen, och vars användning skulle strida mot skyddet av den geografiska beteckningen, fortsätta att användas och förnyas för den berörda produkten, trots skyddet av den geografiska beteckningen, förutsatt att det inte finns skäl att ogiltigförklara eller upphäva varumärkesregistreringen enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001 ( 9 ) eller enligt Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/2436 ( 10 ) . I sådana fall ska såväl användningen av den geografiska beteckningen som användningen av det berörda varumärket vara tillåten. Artikel 11 Övergångsbestämmelser för ursprungsbeteckningar som har sitt ursprung i en av medlemsstaterna som redan har registrerats enligt Lissabonöverenskommelsen 1. För varje ursprungsbeteckning som har sitt ursprung i en medlemsstat som är part i Lissabonöverenskommelsen för en produkt som skyddas enligt någon av de förordningar som avses i artikel 1 i denna förordning, ska den berörda medlemsstaten, på begäran av en fysisk eller juridisk person som avses i artikel 5.2 ii) i Genèveakten, eller en förmånstagare enligt definitionen i artikel 1 xvii) i Genèveakten, eller på eget initiativ, välja att begära antingen a) internationell registrering av den ursprungsbeteckningen enligt Genèveakten, om den berörda medlemsstaten har ratificerat eller anslutit sig till Genèveakten enligt det bemyndigande som avses i artikel 3 i beslut (EU) 2019/1754, eller b) att registreringen av den ursprungsbeteckningen i det internationella registret annulleras. Den berörda medlemsstaten ska meddela kommissionen om det val som avses i första stycket senast den 14 november 2022. I de situationer som avses i första stycket a ska den berörda medlemsstaten i samarbete med kommissionen kontrollera med den internationella byrån om eventuella ändringar behöver göras enligt regel 7.4 i de gemensamma föreskrifterna för registreringsändamål enligt Genèveakten. Kommissionen ska genom en genomförandeakt tillåta att en medlemsstat föreskriver nödvändiga ändringar och meddelar den internationella byrån. Den genomförandeakten ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 15.2. 2. För varje ursprungsbeteckning som har sitt ursprung i en medlemsstat som är part i Lissabonöverenskommelsen för en produkt som omfattas av tillämpningsområdet för en av de förordningar som avses i artikel 1.2 i denna förordning, men inte skyddas enligt någon av de förordningarna, ska den berörda medlemsstaten, på begäran av en fysisk eller juridisk person som avses i artikel 5.2 ii) i Genèveakten, eller en förmånstagare enligt definitionen i artikel 1 xvii) i Genèveakten, eller på eget initiativ, välja att begära antingen a) registrering av den ursprungsbeteckningen enligt den aktuella förordningen, eller b) att registreringen av den ursprungsbeteckningen i det internationella registret annulleras. De berörda medlemsstaterna ska meddela kommissionen om det val som avses i första stycket och ge in respektive begäran senast den 14 november 2022. I de situationer som avses i första stycket a ska den berörda medlemsstaten begära internationell registrering av den ursprungsbeteckningen enligt Genèveakten, om den medlemsstaten har ratificerat eller anslutit sig till Genèveakten enligt det bemyndigande som avses i artikel 3 i beslut (EU) 2019/1754, inom ett år från den dag då den geografiska beteckningen registrerades enligt den tillämpliga förordningen. Punkt 1 tredje och fjärde styckena ska gälla. Om begäran om registrering enligt den tillämpliga förordningen har avslagits och berörda administrativa och rättsliga rättsmedel har uttömts, eller om begäran om registrering enligt Genèveakten inte har gjorts enligt tredje stycket i denna punkt, ska den berörda medlemsstaten utan dröjsmål begära att registreringen av ursprungsbeteckningen i det internationella registret annulleras. 3. Med avseende på geografiska beteckningar för produkter som inte omfattas av någon av de förordningar som avses i artikel 1.2 i denna förordning, för vilka skydd av geografiska beteckningar på unionsnivå inte tillhandahålls, får en medlemsstat som är part i Lissabonöverenskommelsen behålla eventuella registreringar i det internationella registret. En sådan medlemsstat får dessutom ge in ytterligare ansökningar om registrering i det internationella registret enligt Lissabonöverenskommelsen av sådana geografiska beteckningar som har sitt ursprung på dess territorium, om följande villkor är uppfyllda: a) Den berörda medlemsstaten anmälde utkastet till ansökan om registrering av sådana ursprungsbeteckningar till kommissionen; en sådan anmälan ska innehålla bevis på att ansökan uppfyller kraven för registrering enligt Lissabonöverenskommelsen. b) Kommissionen har inte avgett något negativt yttrande inom två månader efter en sådan anmälan; ett negativt yttrande får bara avges efter samråd med den berörda medlemsstaten, och i exceptionella och välmotiverade undantagsfall när de bevis som krävs enligt led a inte räcker för att styrka att kraven för registrering enligt Lissabonöverenskommelsen är uppfyllda, eller om registreringen skulle få negativa effekter på unionens handelspolitik. Om kommissionen begär ytterligare information om den anmälan som gjorts enligt andra stycket led a ska tidsfristen för kommissionen att agera vara en månad efter mottagandet av den begärda informationen. Kommissionen ska genast underrätta övriga medlemsstater om eventuella anmälningar enligt andra stycket led a. Artikel 12 Skydd under en övergångsperiod för ursprungsbeteckningar som har sitt ursprung i ett tredjeland och som har registrerats enligt Lissabonöverenskommelsen 1. De medlemsstater som var parter i Lissabonöverenskommelsen före unionens anslutning till Genèveakten får fortsätta att skydda ursprungsbeteckningar som har sitt ursprung i ett tredjeland som är part i Lissabonöverenskommelsen genom ett nationellt skyddssystem, med verkan från den dag då unionen blir avtalsslutande part i Genèveakten, vad gäller ursprungsbeteckningar som senast den dagen är registrerade enligt Lissabonöverenskommelsen. 2. Det skydd som avses i punkt 1 ska a) ersättas av skydd inom ramen för unionens skyddssystem för en särskild ursprungsbeteckning om skydd tillhandahålls i enlighet med ett beslut som fattats enligt artikel 7 i denna förordning efter det berörda tredjelandets anslutning till Genèveakten, förutsatt att det skydd som tillhandahålls genom ett beslut enligt artikel 7 i denna förordning bevarar kontinuiteten i skyddet av respektive ursprungsbeteckning i respektive medlemsstat, b) upphöra för en särskild ursprungsbeteckning när verkan av en internationell registrering löper ut. 3. Om en ursprungsbeteckning som har sitt ursprung i ett tredjeland inte är registrerad enligt denna förordning, eller det nationella skyddet inte ersätts i enlighet med punkt 2 a, ska den berörda medlemsstaten bära hela ansvaret för följderna av ett sådant nationellt skydd. 4. Åtgärder som medlemsstaterna vidtar med stöd av punkt 1 ska endast ha verkan nationellt och får inte påverka handeln inom unionen eller den internationella handeln. 5. De medlemsstater som avses i punkt 1 ska översända en anmälan som gjorts av den internationella byrån enligt Lissabonöverenskommelsen till kommissionen. Kommissionen ska sedan översända denna anmälan till alla andra medlemsstater. 6. De medlemsstater som avses i punkt 1 i denna artikel ska förklara för den internationella byrån att de inte kan säkerställa nationellt skydd av en ursprungsbeteckning för produkter som omfattas av någon av de förordningar som avses i artikel 1.2 i denna förordning, och som har registrerats och anmälts till dem enligt Lissabonöverenskommelsen från den dag då unionen blir en avtalsslutande part i Genèveakten. Artikel 13 Avgifter Avgifter enligt artikel 7 i Genèveakten, enligt de närmare bestämmelserna i de gemensamma föreskrifterna, ska belasta den medlemsstat där den geografiska beteckningen har sitt ursprung, eller en fysisk eller juridisk person som avses i artikel 5.2 ii) i Genèveakten eller en förmånstagare enligt definitionen i artikel 1 xvii) i Genèveakten. Medlemsstaterna får kräva att den fysiska eller juridiska personen eller förmånstagaren betalar vissa eller samtliga avgifter. Artikel 14 Särskilt ekonomiskt bidrag Om inkomsterna från den särskilda unionen härrör från de källor som avses i artikel 24.2 v i Genèveakten får unionen lämna ett särskilt bidrag enligt de tillgängliga resurserna för detta ändamål i unionens årliga budget. Artikel 15 Kommittéförfarande 1. Kommissionen ska biträdas av följande kommittéer i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011, i fråga om följande produkter: a) För vinprodukter som omfattas av artikel 92.1 i förordning (EU) nr 1308/2013 av kommittén för den samlade marknadsordningen inom jordbruket som inrättats genom artikel 229 i den förordningen. b) För aromatiserade vinprodukter enligt definitionen i artikel 3 i förordning (EU) nr 251/2014 av kommittén för aromatiserade vinprodukter som inrättats genom artikel 34 i den förordningen. c) För spritdrycker enligt definitionen i artikel 2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 110/2008 ( 11 ) av den kommitté för spritdrycker som avses i artikel 47 i förordning (EU) 2019/787. d) För jordbruksprodukter och livsmedel som omfattas av artikel 2.1 första stycket i förordning (EU) nr 1151/2012 av kommittén för kvalitetspolitik för jordbruksprodukter som inrättats genom artikel 57 i den förordningen. 2. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas. Artikel 16 Övervakning och översyn Senast den 14 november 2021 ska kommissionen utvärdera unionens deltagande i Genèveakten och lägga fram en rapport om de viktigaste slutsatserna för Europaparlamentet och rådet. Utvärderingen ska bland annat grundas på a) antalet geografiska beteckningar som är skyddade och registrerade enligt unionsrätten och för vilka ansökningar om internationell registrering har lämnats in, och fall där skydd har fått avslag av avtalsslutande tredje parter, b) utvecklingen när det gäller antalet tredjeländer som deltar i Genèveakten och kommissionens åtgärder för att öka detta antal, samt den inverkan som unionsrätten i dess nuvarande form har vad gäller geografiska beteckningar på Genèveaktens attraktionskraft för tredjeländer samt c) antal och typ av geografiska beteckningar från tredjeländer som har fått avslag av unionen. Artikel 17 Ikraftträdande Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning . Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Strasbourg den 23 oktober 2019. På Europaparlamentets vägnar D. M. SASSOLI Ordförande På rådets vägnar T. TUPPURAINEN Ordförande ( 1 ) EUT C 110, 22.3.2019, s. 55 . ( 2 ) Europaparlamentets ståndpunkt av den 16 april 2019 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 7 oktober 2019. ( 3 ) Rådets beslut (EU) 2019/1754 av den 7 oktober 2019 om Europeiska unionens anslutning till Genèveakten inom Lissabonöverenskommelsen om ursprungsbeteckningar och geografiska beteckningar (se sidan 12 i detta nummer av EUT). ( 4 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 av den 21 november 2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel ( EUT L 343, 14.12.2012, s. 1 ). ( 5 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 av den 17 december 2013 om upprättande av en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter och om upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 922/72, (EEG) nr 234/79, (EG) nr 1037/2001 och (EG) nr 1234/2007 ( EUT L 347, 20.12.2013, s. 671 ). ( 6 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 251/2014 av den 26 februari 2014 om definition, beskrivning, presentation och märkning av, samt skydd av geografiska beteckningar för, aromatiserade vinprodukter och om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 1601/91 ( EUT L 84, 20.3.2014, s. 14 ). ( 7 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/787 av den 17 april 2019 om definition, beskrivning, presentation och märkning av spritdrycker, användning av namn på spritdrycker i presentationen och märkningen av andra livsmedel, skydd av geografiska beteckningar för spritdrycker, användning av jordbruksalkohol och destillat av jordbruksprodukter i alkoholhaltiga drycker samt om upphävande av förordning (EG) nr 110/2008 ( EUT L 130, 17.5.2019, s. 1 ). ( 8 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter ( EUT L 55, 28.2.2011, s. 13 ). ( 9 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001 av den 14 juni 2017 om EU-varumärken ( EUT L 154, 16.6.2017, s. 1 ). ( 10 ) Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/2436 av den 16 december 2015 för tillnärmning av medlemsstaternas varumärkeslagstiftning ( EUT L 336, 23.12.2015, s. 1 ). ( 11 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 110/2008 av den 15 januari 2008 om definition, beskrivning, presentation och märkning av, samt skydd av geografiska beteckningar för, spritdrycker, samt om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 1576/89 ( EUT L 39, 13.2.2008, s. 16 ), delvis i kraft fram till den 24 maj 2021. Uttalande från kommissionen om en eventuell utvidgning av EU:s skydd av geografiska ursprungsbeteckningar till andra produkter än jordbruksprodukter Kommissionen noterar Europaparlamentets resolution av den 6 oktober 2015 om en eventuell utvidgning av EU:s skydd för geografiska beteckningar på andra produkter än jordbruksprodukter. I november 2018 drog kommissionen igång en studie för att få ytterligare ekonomiska och rättsliga belägg för skydd av andra produkter än jordbruksprodukter med geografisk ursprungsbeteckning på den inre marknaden som kompletterar en studie från 2013 samt för att få ytterligare information om frågor som konkurrenskraft, illojal konkurrens, varumärkesförfalskning, konsumenternas uppfattningar, kostnader/fördelar samt om effektiviteten hos andra modeller för skydd av andra produkter än jordbruksprodukter med geografisk ursprungsbeteckning mot bakgrund av proportionalitetsprincipen. Enligt principerna om bättre lagstiftning och de åtaganden som fastställs i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning kommer kommissionen att granska studien och den rapport om unionens deltagande i Genèveakten som avses i artikeln om övervakning och översyn av förordningen om unionens åtgärder efter anslutningen till Genèveakten inom Lissabonöverenskommelsen om ursprungsbeteckningar och geografiska beteckningar och överväga eventuella kommande åtgärder. Uttalande från kommissionen om förfarandet i artikel 11.3 i förordningen Kommissionen noterar att även om det förfarande som fastställs i artikel 11.3 i förordningen är en rättslig nödvändighet med tanke på unionens exklusiva behörighet kan den notera att mot bakgrund av EU:s nuvarande regelverk skulle varje sådant ingripande av kommissionen vara exceptionellt och vederbörligen motiverat. Under samråden med en medlemsstat kommer kommissionen att göra sitt yttersta för att tillsammans med medlemsstaten lösa eventuella problem för att undvika ett negativt yttrande. Kommissionen noterar att ett eventuellt negativt yttrande bör anmälas skriftligen till den berörda medlemsstaten och i enlighet med artikel 296 i EUF-fördraget bör beslutet vara motiverat. Kommissionen noterar vidare att ett negativt yttrande inte skulle hindra att en ny ansökan lämnas in för samma ursprungsbeteckning om skälen till det negativa yttrandet senare har hanterats i vederbörlig ordning eller inte längre är tillämpliga.