L_2007096SV.01000101.xml 11.4.2007 SV Europeiska unionens officiella tidning L 96/1 RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 383/2007 av den 4 april 2007 om avslutande av en partiell interimsöversyn av antidumpningsåtgärder som tillämpas på import av syntetstapelfibrer av polyester med ursprung i Folkrepubliken Kina, Konungariket Saudiarabien, Republiken Vitryssland och Republiken Korea EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen ( 1 ) (nedan kallad ”grundförordningen”), särskilt artikel 11.3, med beaktande av det förslag som kommissionen lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och av följande skäl: 1. FÖRFARANDE 1.1 Gällande åtgärder (1) Genom förordning (EG) nr 1522/2000 ( 2 ) införde rådet en slutgiltig antidumpningstull på import av syntetstapelfibrer av polyester med ursprung i Australien, Indonesien och Thailand. (2) Genom förordning (EG) nr 2852/2000 ( 3 ) införde rådet en slutgiltig antidumpningstull på import av polyesterstapelfibrer med ursprung i Sydkorea och Indien. (3) Genom förordning (EG) nr 1799/2002 ( 4 ) införde rådet en slutgiltig antidumpningstull på import av polyesterstapelfibrer med ursprung i Vitryssland. (4) Genom förordning (EG) nr 428/2005 införde rådet en slutgiltig antidumpningstull på import av polyesterstapelfibrer med ursprung i Kina och Saudiarabien och ändrade och förlängde åtgärderna mot Sydkorea med fem år. (5) Alla dessa förordningar kommer nedan att kallas ”de ursprungliga förordningarna”. De undersökningar som ledde till att åtgärder infördes på grundval av de ursprungliga förordningarna kommer nedan att kallas ”de ursprungliga undersökningarna”. Till följd av översynerna vid giltighetstidens utgång av åtgärderna rörande import av syntetstapelfibrer av polyester med ursprung i Australien, Indien, Indonesien och Thailand ( 5 ) upphävde rådet genom förordning (EG) nr 1515/2006 ( 6 ) antidumpningstullarna för dessa importer. (6) Ett nytt antidumpningsförfarande för import av syntetstapelfibrer av polyester med ursprung i Malaysia och Taiwan inleddes den 12 april 2006 ( 7 ) och provisoriska åtgärder infördes genom förordning (EG) nr 2005/2006 ( 8 ) . 1.2 Grund för översynen (7) Orsaken till att översynen inleddes var de uppgifter som den koreanska exporterande tillverkaren Saehan Industries Inc. lämnade och som pekade på att polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt enligt definitionen i skäl 20 borde uteslutas från de produkter som skall omfattas av åtgärderna, eftersom de verkade ha andra grundläggande fysiska och kemiska egenskaper och slutanvändningsområden än de andra typerna av syntetstapelfibrer av polyester. I motsats till andra typer av syntetstapelfibrer av polyester verkade polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt ha inneboende bindningsegenskaper. 1.3 Inledande (8) Efter samråd med rådgivande kommittén fastställde kommissionen att det fanns tillräckligt med bevis för att inleda en partiell interimsöversyn. Kommissionen meddelade genom ett tillkännagivande (nedan kallat ”tillkännagivande om inledande”) i Europeiska unionens officiella tidning ( 9 ) om att en partiell interimsöversyn inletts i enlighet med artikel 11.3 i grundförordningen som begränsades till att undersöka vilka produkter som skall omfattas av de antidumpningsåtgärder som tillämpas på import av syntetstapelfibrer av polyester med ursprung i Kina, Saudiarabien, Vitryssland, Australien, Indonesien, Thailand, Sydkorea och Indien. Översynen inleddes på kommissionens initiativ. 1.4 Översyn (9) Kommissionen underrättade officiellt myndigheterna i Kina, Saudiarabien, Vitryssland, Australien, Indonesien, Thailand, Sydkorea och Indien (nedan kallade ”de berörda länderna”) och alla andra parter som den visste berördes, dvs. tillverkare/exportörer i de berörda länderna samt deras intresseorganisationer, användare och importörer i gemenskapen och deras intresseorganisationer och tillverkare i gemenskapen och deras intresseorganisation, om att en översyn hade inletts. Berörda parter gavs möjlighet att inom den tidsfrist som angivits i tillkännagivandet om inledande skriftligen lämna synpunkter och begära att bli hörda. Alla berörda parter som begärde att bli hörda, och som visade att det fanns särskilda skäl att höra dem, gavs tillfälle att bli hörda. (10) Kommissionen sände frågeformulär till alla parter som den visste berördes och till alla andra parter som gav sig till känna inom de tidsfrister som angivits i tillkännagivandet om inledande. (11) Vad gäller översynens omfattning fastställdes ingen undersökningsperiod för denna översyn. Svaren på frågeformulären täckte perioden mellan 1998 och 2005 (nedan kallad ”skadeundersökningsperioden”). Uppgifter om försäljnings- och inköpsvolymen och värdet på denna, produktionsvolymen och kapaciteten för samtliga typer av syntetstapelfibrer av polyester och polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt krävdes för skadeundersökningsperioden. Dessutom uppmanades de berörda parterna att lämna kommentarer om eventuella skillnader eller likheter mellan polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt och andra typer av syntetstapelfibrer av polyester vad gäller bl.a. tillverkningsprocess, tekniska egenskaper, slutanvändningsområde eller utbytbarhet. (12) Kommissionen fick tillräckligt fullständiga svar från en thailändsk, två koreanska och en saudiarabisk exporterande tillverkare av syntetstapelfibrer av polyester, fyra gemenskapstillverkare av syntetstapelfibrer av polyester, fem användare och två importörer av syntetstapelfibrer av polyester inom EU. Flera andra parter lämnade kommentarer, bl.a. användarorganisationen och intresseorganisationen för gemenskapstillverkarna av syntetstapelfibrer av polyester. (13) Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som den bedömde vara nödvändiga för att bedöma om omfattningen på de nuvarande åtgärderna måste ändras. (14) Eftersom åtgärderna för import av syntetstapelfibrer av polyester med ursprung i Australien, Indien, Indonesien och Thailand upphävdes i oktober 2006 till följd av den översyn vid giltighetstidens utgång som inleddes samtidigt (se skäl 5) är det onödigt att göra en översyn för dessa länder. Resultatet från översynen rör endast åtgärder för syntetstapelfibrer av polyester med ursprung i Kina, Saudiarabien, Vitryssland och Sydkorea. 2. BERÖRD PRODUKT (15) Den produkt som berörs har enhetligt definierats i samtliga ursprungsförordningar som syntetstapelfibrer av polyestrar, inte kardade, kammade eller på annat sätt beredda för spinning med ursprung i Kina, Saudiarabien, Vitryssland, Australien, Indonesien, Thailand, Sydkorea och Indien (nedan kallade ”den berörda produkten”) som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer 5503 20 00. Produkten kallas vanligtvis polyesterstapelfibrer. 3. RESULTAT AV ÖVERSYNEN 3.1 Metod (16) För att bedöma om polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt och andra typer av syntetstapelfibrer av polyester bör betraktas som en enda produkt eller två skilda produkter undersöktes det om polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt eller andra typer av syntetstapelfibrer av polyester hade samma grundläggande fysiska och tekniska egenskaper och slutanvändningsområden. Därför bedömdes också tillverkningsprocessen, utbytbarheten och skillnaden mellan polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt och andra typer av syntetstapelfibrer av polyester. 3.2 Resultat 3.2.1 Allmänna anmärkningar (17) Syntetstapelfibrer av polyester är en basråvara som används i olika faser av processen för tillverkning av textilprodukter. Dessa används antingen för spinning, dvs. framställning av filamentgarn för tillverkning av textilier, ibland med inblandning av andra fibrer såsom bomull och ull, eller för fiberdukar, t.ex. fyllnadsmaterial, dvs. stoppning eller vaddering av vissa textilvaror, t.ex. kuddar, bilsäten och jackor. (18) Syntetstapelfibrer av polyester säljs i olika produkttyper för att användas för spinning eller i fiberdukar. Dessa produkttyper består av mono- eller bikomponentfibrer och kännetecknas av olika egenskaper såsom bl.a. denier/decitex, dragstyrka, lyster eller kvalitetsgrad. Dessa produkttyper är inte alltid utbytbara (t.ex. fibrer för spinning och fiberdukar, mono- och bikomponentfibrer, fibrer med särskilda termiska egenskaper såsom flamskyddsbehandlade fibrer). Såsom de ursprungliga undersökningarna visade är de fysiska och kemiska egenskaperna och slutanvändningsområdena för dessa typer i huvudsak desamma. Även om inte alla produkttyper är utbytbara kan olika produkttyper åtminstone delvis bytas ut mot varandra och överlappa varandra vid användningen och ingen av dem kan klart skiljas åt från åtminstone vissa andra produkter. (19) Polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt är ingen ny produkt. Polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt är dock en typ av syntetstapelfibrer av polyester som inte undersöktes separat i de ursprungliga undersökningarna, eftersom ingen av de berörda parterna påpekade att den kunde ha andra fysiska och tekniska egenskaper. Denna översyn bekräftade att polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt, som tillverkades för första gången på 1980-talet och som sålts i Japan, Taiwan och inom EU, redan tillverkades och såldes i betydande kvantiteter av åtminstone tre gemenskapstillverkare och i åtminstone ett av de berörda länderna, Sydkorea, under de ursprungliga undersökningarna. Import av syntetstapelfibrer av polyester som innehöll polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt från Sydkorea dumpades på gemenskapsmarknaden och skadade den. 3.2.2 Fysiska och tekniska egenskaper för polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt (20) Polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt är en av de syntetstapelfibrer av polyester som består av bikomponentfibrer. Det är fråga om polyesterfibrer med låg smältpunkt med ett hölje och en kärna. Fibrerna består av en polyesterkärna och ett hölje av sampolymer polyester. Vid uppvärmning smälter det yttre sampolymera höljet vid en lägre temperatur än kärnan av polyester, och det smälta höljet agerar som lim. Det finns olika undertyper av polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt, och de har olika sammansättning, något som bl.a. leder till att de smälter vid olika temperaturer. (21) Polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt grundar sig på samma råvara och har samma utseende som de andra typerna av syntetstapelfibrer av polyester. Definitionsmässigt innehåller de dock två olika polyesterpolymerer. I detta sammanhang bör det noteras att polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt inte är de enda syntetstapelfibrerna av polyester som består av bikomponentfibrer. Det finns flera andra syntetstapelfibrer av polyester med bikomponentfibrer som alltid har betraktas som en enda produkt inom antidumpningsförfarandena. (22) Vissa gemenskapsanvändare och en exporterande tillverkare ansåg att polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt och andra typer av syntetstapelfibrer av polyester grundade sig på olika råvaror, oberoende av om de var mono- eller bikomponenta. Gemenskapstillverkarnas intresseorganisation och vissa gemenskapstillverkare ansåg att den grundläggande råvaran för samtliga typer av syntetstapelfibrer av polyester, inklusive polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt, var densamma. Det bör därför noteras att alla typer av syntetstapelfibrer av polyester, inklusive polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt, baserar sig på tereftalsyra och etylenglykol. Dessa råvaror utgör den grundläggande beståndsdelen till vilka tillsatser och eller ytterligare komponenter kan läggas till för att garantera att fibern har vissa egenskaper, såsom en låg smältpunkt som är fallet med polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt. Påståendet att polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt baserar sig på andra råvaror avvisas därför. (23) En exporterande tillverkare hävdade också att ”utseendet” inte är relevant vid analys av fysiska och tekniska egenskaper av olika produkter eller produkttyper. Utseendet är i normala fall inte en tillräcklig grund för att fastställa den berörda produkten, särskilt då det är fråga om kemiska produkter. Det här betyder dock inte att man totalt bör ignorera den här faktorn. I detta särskilda fall är det faktum att utseendet är detsamma ytterligare ett element för att komma fram till resultatet att polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt och andra typer av syntetstapelfibrer av polyester inte kan skiljas åt. Påståendet avvisas därför. (24) Mot denna bakgrund dras slutsatsen att man inte kan anse att polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt har annorlunda grundläggande fysiska och kemiska egenskaper än andra typer av syntetstapelfibrer av polyester, särskilt de som är sammansatta av bikomponentfibrer. 3.2.3 Tillverkningsprocess (25) I de ursprungliga undersökningarna fastställdes det att man ur tillverkningssynvinkel kan göra en allmän åtskillnad mellan nya polyesterstapelfibrer, som tillverkas av nya råvaror, och återvunna polyesterstapelfibrer, som tillverkas av återvunnen polyester. (26) Vad gäller polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt visade översynen att det inte fanns några betydande skillnader i tillverkningen av polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt och andra typer av syntetstapelfibrer av polyester med bikomponentfibrer. Det konstaterades att tillverkare av andra typer av syntetstapelfibrer av polyester med bikomponentfibrer lätt kunde övergå till att tillverka polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt. Spinningssystem för bikomponentfibrer har funnits inom gemenskapen och på andra håll i världen i mer än 20 år. Tillverkningen av bikomponentfibrer är mer sofistikerad än tillverkningen av monokomponentfibrer. Skillnaden mellan de båda systemen är dock inte så stor att den kan betraktas som betydande. (27) Vissa gemenskapsanvändare påpekade att det inte var kostnadseffektivt att byta till tillverkning av polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt. Även om produktionslinjerna för polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt och andra typer av bikomponenta syntetstapelfibrer av polyester i princip är desamma skulle en övergång till tillverkning av polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt kräva vissa ändringar, särskilt byte av spinndysor, med betydande driftsavbrott som följd. Även om det är tekniskt möjligt att byta till tillverkning av polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt och tvärtom behöver det inte vara effektivt, vilket kan leda till att den tillgängliga kapaciteten av polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt påverkas. Gemenskapstillverkarnas intresseorganisation och en gemenskapstillverkare påpekade att tillverkningsprocessen för alla syntetstapelfibrer av polyester med bikomponentfibrer i princip är densamma samt att en övergång till tillverkning av polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt inte leder till några tekniska brister utan enbart är beroende av marknadskrafter, såsom efterfråga och priser. De påpekade dessutom att den totala kapaciteten är tillräcklig för att tillfredsställa efterfrågan på polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt inom gemenskapen om marknadsvillkoren skulle tillåta det. I detta sammanhang bör följande noteras: För det första ifrågasattes inte slutsatsen att det inte fanns några betydande skillnader i tillverkningen av polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt och andra typer av syntetstapelfibrer av polyester. För det andra kan kostnadseffektiviteten för att övergå till tillverkning av polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt eller vice versa variera från en tillverkare till en annan, men vissa gemenskapstillverkare har bytt tillverkning. Förutsättningarna för att en tillverkare skall övergå till tillverkning av polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt beror slutligen i stor utsträckning på vilka försäljningspriser denna kan få för de olika typerna av syntetstapelfibrer av polyester på marknaden. I detta sammanhang bör det därför noteras att det inte finns någon tillverkare i gemenskapen eller i de berörda exporterande länderna som tillverkar enbart polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt. Därför kan detta argument inte ändra slutsatserna om tillverkningsprocessen. (28) Tillverkningsprocessen, som i sig inte är avgörande för att definiera produkten, kan således i vilket fall som helst inte betraktas som en faktor som skiljer polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt från andra typer av syntetstapelfibrer av polyester. 3.2.4 Typiska slutanvändningsområden för polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt (29) Polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt används till följd av att de har en låg smältpunkt i vanliga fall som en komponent i termiskt bondad fiberduk för tekniska tillämpningar och termiskt bondade fyllnadsmaterial. De viktigaste slutanvändningsområdena finns inom följande produktgrupper: heminredningsprodukter (möbler, madrasser, kuddar), fordon (mattor, filter), personliga hygienprodukter (blöjor, absorptionsmaterial) och kläder (isolering). I samtliga tillämpningar blandas polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt och smälts med andra syntetstapelfibrer av polyester. Dessa står då vanligtvis för runt 15 % av volymen i sådana blandningar. (30) Vissa gemenskapsanvändare påpekade att det var endast i termiskt bondad vaddering för slutanvändning i möbler och sängkläder som polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt utgjorde cirka 15 % av blandningen. I vissa andra tillämpningar såsom vid absorptions- och spridningsskikt varierar blandningen av polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt från 35 till 50 % och i luftfilter står polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt för upp till 70 % av blandningen. I samband med detta bör det tilläggas att polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt utgör mindre än 15 % av blandningen i vissa andra tillämpningar, som till exempel vadd för isolering av kläder. Översynen har visat att den relativa volymen av polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt i de olika sluttillämpningarna i själva verket varierar, men att den i de flesta tillämpningarna är en mindre komponent (för det mesta är det fråga om ett genomsnitt på 15 %) jämfört med andra blandningar av olika typer av syntetstapelfibrer av polyester i dessa produkter. Den bedömning som gjordes i skäl 29 bekräftas därför. (31) De främsta användarna av polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt inom gemenskapen är industrier för fiberdukar. Dessa företag använder i vanliga fall en lång rad av andra typer av syntetstapelfibrer av polyester som hör till fiberduksgruppen. Det finns inga specifika användare av polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt i gemenskapen. Det finns inte heller några betydelsefulla skillnader mellan distributionskanalerna för polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt och andra typer av syntetstapelfibrer av polyester. Man bör komma ihåg att polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt alltid används tillsammans med andra typer av syntetstapelfibrer av polyester. (32) En exporterande tillverkare påpekade att det faktum att samma användare använder polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt och andra typer av syntetstapelfibrer av polyester och att distributionskanalerna för polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt och andra typer av syntetstapelfibrer av polyester i huvudsak är desamma inte innebär att polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt och andra typer av syntetstapelfibrer av polyester är ”likadana produkter”. I själva verket innebär detta faktum i sig inte att polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt och andra typer av syntetstapelfibrer av polyester bör behandlas som en enda produkt. Det visar dock bara att det inte finns några skillnader i distributionen av polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt och andra typer av syntetstapelfibrer av polyester. Med andra ord finns det ur distributionssynvinkel ingen grund för att utesluta polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt från åtgärderna. Såsom påpekades i skäl 29 har polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt samma slutanvändningsområden som andra typer av syntetstapelfibrer av polyester, eftersom de endast kan användas tillsammans med dessa fibrer. Argumentet avvisas därför. (33) Mot bakgrund av detta drogs slutsatsen att polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt och andra typer av syntetstapelfibrer av polyester har samma grundläggande slutanvändningsområden och att de distribueras via samma kanaler. 3.2.5 Utbytbarhet (34) Fastän polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt inte har några annorlunda grundläggande fysiska och kemiska egenskaper än andra typer av syntetstapelfibrer av polyester har den vissa särskiljande egenskaper, såsom ovan visats. I ett flertal tillämpningar kan polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt dock ersättas med andra typer av syntetstapelfibrer av polyester som använder andra bondningsmetoder, såsom hartsbondning av syntetstapelfibrer av polyester eller termisk bondning av syntetstapelfibrer av polyester med andra smältbondade fibrer. Dessa kan därför i hög utsträckning bytas ut mot andra typer av syntetstapelfibrer av polyester. (35) Vissa parter ifrågasatte slutsatsen om att polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt skulle vara utbytbara mot andra typer av syntetstapelfibrer av polyester. En exporterande tillverkare påpekade att eftersom hartsbondning och bondning med hjälp av andra smältbondade fibrer kräver att polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt ersätts med harts och bondade fibrer som inte tillverkats av polyester kan polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt inte bytas ut mot andra typer av syntetstapelfibrer av polyester. Vissa gemenskapsanvändare påpekade att användningen av de andra bondningsmetoderna som det hänvisas till ovan skulle leda till särskiljande egenskaper i vissa slutprodukter och att ett sådant utbyte därför inte är möjligt i vissa tillämpningar. Dessa argument granskades ytterligare. Undersökningen visade att även om olika bondningsmetoder inte alltid kan bytas ut mot varandra i alla sluttillämpningar kan vissa metoder bytas ut och polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt konkurrerar således i samband med vissa tillämpningar med hartsbondade syntetstapelfibrer av polyester och med syntetstapelfibrer av polyester som bondats med andra än kärn- och höljesbondade fibrer för vissa tillämpningar. Man kan således inte i allmänhet utesluta att polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt inte går att byta ut, och att dessa inte går att byta ut mot andra typer av syntetstapelfibrer av polyester. (36) En exporterande tillverkare noterade också att argumentet om hot mot miljön och arbetstagarnas hälsa till följd av vissa kemiska hartser inte undersökts tillräckligt. Det bör därför noteras att sådana argument inte är relevanta i detta enskilda fall, eftersom hartsbondning i vissa tillämpningar inte kan ersättas av andra bondningsmetoder och att hartsbondning i vilket fall som helst måste uppfylla EU:s och medlemsstaternas miljökrav. Argumentet avvisas därför. 3.2.6 Skillnaden mellan polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt och andra typer av syntetstapelfibrer av polyester (37) Det finns ingen synlig och påtaglig skillnad mellan polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt och andra typer av syntetstapelfibrer av polyester. Ett tvärsnitt av polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt skiljer sig från monokomponenta fibrer. Det skiljer sig dock inte alltid från ett tvärsnitt av andra bikomponenta typer av syntetstapelfibrer av polyester. Det bör påpekas att polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt finns i olika varianter, med bland annat olika smälttemperaturer. Man kan därför inte göra en klar åtskillnad på basis av smälttemperaturen. Det verkar därför som om polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt inte på ett enkelt sätt kan särskiljas från andra typer av syntetstapelfibrer av polyester och att en tillförlitlig identifiering av denna produkttyp skulle kräva att sofistikerad utrustning används. (38) Vissa gemenskapanvändare stödde inte slutsatsen att polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt inte kan särskiljas på ett enkelt sätt från andra typer av syntetstapelfibrer av polyester i synnerhet när det gällde smälttemperaturen. Det påpekades att smältpunkten för den höljda komponenten av polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt, trots att den varierade mellan 110 °C och 190 °C, alltid skulle vara avsevärt lägre än smältpunkterna för andra typer av syntetstapelfibrer av polyester som påstås ligga runt 255 °C. Det noterades att variationsbredden för smälttemperaturer bekräftar att polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt liksom andra typer av syntetstapelfibrer av polyester förekommer i ett flertal varianter och att det inte alltid är lätt att identifiera dem. Slutsatserna i skäl 37 kan därför inte ändras. (39) En exporterande tillverkare påpekade att bara det faktum att polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt utseendemässigt påminner om andra typer av syntetstapelfibrer av polyester inte kan utgöra en bas för att inte utesluta polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt från åtgärderna. Även om utseendet, såsom förklarades i skäl 23, i normala fall inte är avgörande för att svara på frågan om olika produkttyper bör betraktas som en enda produkt, utgör det en tilläggsfaktor i analysen (se skäl 16). Att olika produkttyper inte kan särskiljas från varandra på ett enkelt sätt kan inte förbises. Argumentet avvisas därför. 4. SLUTSATSER OM PRODUKTEN (40) Resultaten ovan visar att polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt och andra typer av syntetstapelfibrer av polyester har samma grundläggande fysiska och kemiska egenskaper och samma grundläggande slutanvändningsområden. I flera tillämpningar konkurrerar polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt direkt eller indirekt med andra typer av syntetstapelfibrer av polyester på gemenskapsmarknaden. Man kan därför dra den slutsatsen att polyesterstapelfibrer med låg smältpunkt och syntetstapelfibrer av polyester bör betraktas som en enda produkt och att den partiella interimsöversynen för vilka produkter som skall omfattas av tillämpningen av antidumpningsåtgärder bör avslutas. (41) Alla berörda parter underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för slutsatserna. Parterna beviljades en period inom vilken de kunde lämna synpunkter efter detta utlämnande av uppgifter. (42) De muntliga och skriftliga kommentarer som parterna lämnade in beaktades, men ändrade inte slutsatserna att inte ändra definitionen av vilka produkter som skulle omfattas av de gällande antidumpningsåtgärderna för import av syntetstapelfibrer av polyester. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Enda artikel Den partiella interimsöversynen i enlighet med artikel 11.3 i förordning (EG) nr 384/96 för att definiera vilka produkter som skall omfattas av de antidumpningsåtgärder som bör tillämpas på import av syntetstapelfibrer av polyester enligt KN-nummer 5503 20 00 med ursprung i Kina, Saudiarabien, Vitryssland och Sydkorea avslutas härmed utan att antidumpningsåtgärderna ändras. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 4 april 2007. På rådets vägnar F.-W. STEINMEIER Ordförande ( 1 ) EGT L 56, 6.3.1996, s. 1 . Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2117/2005 ( EUT L 340, 23.12.2005, s. 17 ). ( 2 ) EGT L 175, 14.7.2000, s. 10 . ( 3 ) EGT L 332, 28.12.2000, s. 17 . Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 428/2005 ( EUT L 71, 17.3.2005, s. 1 ). ( 4 ) EGT L 274, 11.10.2002, s. 1 . ( 5 ) EUT C 174, 14.7.2005, s. 15 och EUT C 323, 20.12.2005, s. 21 . ( 6 ) EUT L 282, 13.10.2006, s. 1 . ( 7 ) EUT C 89, 12.4.2006, s. 2 . ( 8 ) EUT L 379, 28.12.2006, s. 65 . ( 9 ) EUT C 325, 22.12.2005, s. 20 .