L_2009262SV.01000101.xml 6.10.2009 SV Europeiska unionens officiella tidning L 262/1 RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 925/2009 av den 24 september 2009 om införande av en slutgiltig antidumpningstull och slutgiltigt uttag av den preliminära tull som införts på import av viss aluminiumfolie med ursprung i Armenien, Brasilien och Folkrepubliken Kina EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen ( 1 ) (nedan kallad grundförordningen ), särskilt artikel 9, med beaktande av det förslag som kommissionen lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och av följande skäl: 1. FÖRFARANDE 1.1 Provisoriska åtgärder (1) Genom förordning (EG) nr 287/2009 ( 2 ) (nedan kallad förordningen om preliminär tull ) införde kommissionen en preliminär antidumpningstull på import av viss aluminiumfolie med ursprung i Armenien, Brasilien och Folkrepubliken Kina (”Kina”). (2) Detta förfarande inleddes till följd av ett klagomål som ingivits av Eurométaux (nedan kallad klaganden ) som företrädde tillverkare som representerar en stor andel, i det här fallet över 25 %, av gemenskapens totala produktion av aluminiumfolie. (3) Såsom anges i skäl 13 i förordningen om preliminär tull omfattade undersökningen av dumpning och skada perioden från och med den 1 juli 2007 till och med den 30 juni 2008 (nedan kallad undersökningsperioden ). Undersökningen av tendenser som är av betydelse för bedömningen av skada omfattade perioden från och med den 1 januari 2005 till och med undersökningsperiodens slut (nedan kallad skadeundersökningsperioden ). 1.2 Efterföljande förfarande (4) Efter meddelandet om de fakta och hänsyn som låg till grund för beslutet att införa provisoriska antidumpningsåtgärder (nedan kallat preliminärt meddelande ) inkom flera berörda parter med skriftliga synpunkter på de preliminära undersökningsresultaten. De parter som så önskade fick även möjlighet att bli hörda. (5) Efter införandet av de provisoriska antidumpningsåtgärderna fortsatte kommissionen sin undersökning av dumpning, skada och gemenskapens intresse och genomförde ytterligare analyser och besök för att kontrollera uppgifterna i det frågeformulär som några exporterande tillverkare och gemenskapstillverkare hade besvarat. (6) Fem ytterligare kontrollbesök gjordes hos följande gemenskapstillverkare: — Novelis UK Limited, Bridgnorth, Storbritannien. — Novelis Luxembourg, Dudelange, Luxemburg. — Novelis Foil France S.A.S., Rugles, Frankrike. — Grupa Kęty SA, Kęty, Polen. — Hydro Aluminium Inasa, SA, Irurtzun, Spanien. (7) Ett ytterligare besök gjordes hos följande företag som är närstående till exporterande tillverkare: — Alcoa Transformación de Productos, S.L., Alicante, Spanien. (8) Tre ytterligare besök gjordes hos följande exporterande tillverkare: — Alcoa (Shanghai) Aluminium Products Co., Ltd, Shanghai och Alcoa (Bohai) Aluminium Industries Co., Ltd, Hebei. — Shandong Loften Aluminium Foil Co., Ltd, Shandong. — Zhenjiang Dinsheng Aluminium Industries Joint-Stock Limited Company, Jiangsu. (9) Ett besök gjordes också hos Shanghai Futures Exchange i Shanghai. (10) Alla parter informerades om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för avsikten att rekommendera införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av viss aluminiumfolie med ursprung i Armenien, Brasilien och Kina och slutgiltigt uttag av de belopp för vilka säkerhet ställts i form av den preliminära tullen. De beviljades även en tidsfrist inom vilken synpunkter kunde lämnas efter detta meddelande av uppgifter. (11) De berörda parternas muntliga och skriftliga synpunkter beaktades och undersökningsresultaten ändrades vid behov i enlighet med dessa. 1.3 Undersökningens omfattning (12) Den brasilianska exporterande tillverkaren hävdade att Ryssland skulle ha tagits med i undersökningen eftersom importvolymerna och marknadsandelarna från Ryssland under hela skadeundersökningsperioden var betydande, och till och med högre än Armeniens importvolymer och marknadsandelar. Den brasilianska exporterande tillverkaren hävdade dessutom att importpriserna från Ryssland låg på samma nivå som importen från de berörda länderna, och att det förelåg prima facie -bevis på dumpning när undersökningen inleddes. (13) Kommissionen analyserade klagomålet och kom till slutsatsen att det inte förelåg tillräckliga prima facie -bevis för dumpning med avseende på Ryssland. Det ansågs följaktligen vara berättigat att Ryssland inte omfattades av klagomålet. Eftersom det inte finns några bevis för dumpning är det irrelevant om importvolymerna och/eller marknadsandelarna för import med ursprung i Ryssland verkligen var högre än de för ett eller flera av de länder som ingick i undersökningen. Den brasilianska exporterande tillverkarens påstående avvisades därför. 2. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT (14) Industrin i senare led i produktionskedjan i gemenskapen, dvs. de som gör omrullningarna, hävdade att den berörda produkten också borde inbegripa konsumentrullar, dvs. aluminiumfolie som väger mindre än 10 kg, därför att om slutgiltiga åtgärder bara skulle införas på import av aluminiumfolie med en vikt på över 10 kg (jumborullar), skulle detta kunna ge upphov till en ökning av exporten av konsumentrullar från de berörda länderna till låga priser. Det hävdades också att båda produkterna i stort sett har samma egenskaper, eftersom den enda skillnaden är förpackningen. (15) I skälen 15–19 i förordningen om preliminär tull dras slutsatsen att konsumentrullar och jumborullar utgör olika produkter när det gäller fysiska egenskaper och allmän slutanvändning. Dessa slutsatser bekräftades i den efterföljande undersökningen. Faktum är att de fysiska skillnaderna mellan konsumentrullar och jumborullar är större än bara en skillnad i förpackning, eftersom den berörda produkten måste rullas om innan den packas om och säljs igen till slutkunden. Det fastställdes även att kunder, försäljningskanaler och grundläggande användningsområden skiljer sig åt. Det ansågs därför inte vara lämpligt att inbegripa konsumentrullar i de produkter som omfattades av undersökningen. (16) Påståendet att import av jumborullar kan ersättas av import av konsumentrullar behandlas nedan i skälen 97–99. (17) Eftersom det inte har inkommit några andra synpunkter beträffande berörd produkt och likadan produkt bekräftas uppgifterna i skälen 14–21 i förordningen om preliminär tull. 3. MARKNADSEKONOMISK STATUS OCH JÄMFÖRBART LAND 3.1 Armenien (18) Den enda exporterande tillverkaren i Armenien bestred de preliminära undersökningsresultat som anges i skälen 24–31 i förordningen om preliminär tull. (19) Företaget förklarade först att kommissionens åsikt att ett företag i Armenien skulle behöva ansöka om marknadsekonomisk status var felaktig, eftersom det menade att Armenien ska anses ha marknadsekonomisk status enligt WTO:s antidumpningsavtal, och omnämningen av Armenien därför skulle strykas i fotnoten till artikel 2.7 a i grundförordningen. (20) Såsom anges i skäl 25 i förordningen om preliminär tull omnämns Armenien uttryckligen i fotnoten till artikel 2.7 a i grundförordningen bland de länder som inte är marknadsekonomier. Behandlingen av exporterande tillverkare i länder som inte är marknadsekonomier och som är WTO-medlemmar anges i artikel 2.7 b. Dessa bestämmelser har följts fullständigt i den aktuella undersökningen. Argumentet avvisades därför återigen. (21) Företaget förklarade därefter att det uppfyller det andra kriteriet för marknadsekonomisk status, vilket preliminärt bedöms som ej uppfyllda enligt skälen 27–29 i förordningen om preliminär tull. Företaget underbyggde sitt påstående genom att lämna räkenskaper för 2007 som det inte hade lämnat under kontrollbesöket hos företaget innan de provisoriska åtgärderna infördes. Företaget förklarade återigen att det inte ansåg att det enligt det andra kriteriet för marknadsekonomisk status krävs att företagens räkenskaper ska utarbetas enligt internationella redovisningsstandarder (IAS) och att de armeniska nationella redovisningsstandarderna var tillräckliga eftersom Armenien är medlem i WTO. (22) Detta påstående avvisades. Företaget är skyldigt att föra en tydlig redovisning enligt internationella redovisningsstandarder. De brister som revisorerna konstaterade för både budgetåren 2006 och 2007 var sådana att de tydligt visade att företagets redovisning inte hade utarbetats enligt IAS och företaget kunde därför inte bevisa att det andra kriteriet för marknadsekonomisk status var uppfyllt. Kriterierna för marknadsekonomisk status innehåller faktiskt en hänvisning till internationella redovisningsstandarder och WTO-medlemskapet ändrar inte detta. Dessutom är ett WTO-medlemskap i sig ingen garanti för att ett företag bedriver sin verksamhet på ett marknadsekonomiskt sätt. (23) Företaget förklarade att det uppfyllde det tredje kriteriet för marknadsekonomisk status, vilket preliminärt bedöms som ej uppfyllt i skäl 30 i förordningen om preliminär tull på grundval av orsaker som rör försäljning av aktier av den armeniska staten och även att företaget har fått mark av staten utan kostnad. Företaget förklarade att det inte var relevant i sammanhanget att det hade fått mark utan kostnad, och att den frågan inte borde kopplas ihop med den andra frågan om aktier, som företaget också ansåg vara irrelevant. (24) Detta argument avvisades också. Det faktum att marken erhölls utan kostnad och kan säljas om företaget betalar värdet enligt fastighetsregistret till staten (som är avsevärt lägre än marknadsvärdet) innebär att marken är en viktig och värdefull tillgång för företaget som inte tas upp i företagets räkenskaper och därför har en betydande inverkan på företagets kostnader. Företaget kunde inte heller bevisa att den snedvridning som orsakats av försäljningen av aktier till ett lägre pris än det nominella värdet var obetydlig. (25) Man kan därför dra slutsatsen att de två frågorna om efterlevnad av det tredje kriteriet för marknadsekonomisk status visar på en snedvridning på grund av att det inte råder marknadsekonomiska förhållanden. (26) Slutsatsen att detta företag ska förvägras marknadsekonomisk status bekräftas. 3.2 Kina (27) En exporterande tillverkare i Kina bestred de preliminära slutsatserna i skäl 32 i förordningen om preliminär tull. Tillverkaren upprepade att kommissionen inte skulle ha jämfört både noteringen på Shanghai Futures Exchange (SHFE) och noteringen på London Metal Exchange (LME) exklusive mervärdesskatt, och att priserna utan denna justering skulle vara liknande under undersökningsperioden. (28) Detta argument avvisades av de skäl som anges i skäl 38 i förordningen om preliminär tull eftersom priset bör jämföras på en likvärdig grund. Kinesiska företag som tillverkar den berörda produkten betalar mervärdesskatt på sina inköp av primärt aluminium. Den största delen av mervärdesskatten återbetalas sedan vid försäljningen av den färdiga produkten, vare sig den säljs på den inhemska marknaden (då hela mervärdesskatten är återbetalningsbar) eller för export (då den kinesiska staten begränsar återbetalningen av mervärdesskatt till vissa satser för vissa varor vid vissa tidpunkter). Att inbegripa ett lågt belopp av mervärdesskatt som inte återbetalas skulle inte ha någon större inverkan på de slutsatser som dras ovan. (29) Det är även viktigt att påpeka att den betydande skillnaden i pris mellan LME och SHFE under undersökningsperioden visar på den statliga inblandningen i prissättningen för primärt aluminium, en slutsats som dras i förordningen om preliminär tull (skäl 32), vilket också bekräftades vid det besök som kommissionens avdelningar gjorde hos SHFE. (30) Vid detta besök bekräftades att den kinesiska staten har en framträdande roll i prissättningen på SHFE och att den blandar sig i prissättningen, särskilt med tanke på att den både är en säljare av primärt aluminium och en köpare via myndigheten State Reserve Bureau och andra statliga organ. Dessutom fastställer staten dagliga prisbegränsningar via SHFE:s regler som har godkänts av den statliga tillsynsmyndigheten, China Securities Regulatory Commission (CSRC). Det står också klart att SHFE är en stängd börs som endast kinesiska företag och medborgare har tillträde till och att det inte sker någon effektiv valutahandel mellan SHFE och de internationella börserna utanför Kina. Detta framgår av de avsevärda prisskillnaderna mellan SHFE och internationella börser som LME. Dessutom ska det betonas att ett terminsavtal som leder till fysisk leverans endast kan ske i ett godkänt varumagasin inom Kina, till skillnad från de internationella börserna, där leveranserna kan ske över hela världen. Genom dessa leveransregler garanteras det att den kinesiska marknaden förblir isolerad från världsmarknaden och att snedvridningen av priset endast gynnar kinesiska företag. (31) De preliminära slutsatserna i skälen 22–40 bekräftas därför. 3.3 Kina och Armenien: Individuell behandling (32) Eftersom det inte har inkommit några synpunkter bekräftas de preliminära slutsatserna beträffande exporterande tillverkare i skäl 42 i förordningen om preliminär tull. (33) En exporterande tillverkare i Kina bestred de preliminära slutsatserna om att det skulle förvägras individuell behandling enligt skäl 42 i förordningen om preliminär tull. Avslaget berodde på att företaget var majoritetsägt av staten. Företaget förklarade att detta borde ändras eftersom staten ägde företaget genom ett företag som var noterat på Hongkongs börs och att det inte satt några statliga tjänstemän i styrelsen. (34) Dessa argument avvisades. Företaget är majoritetsägt av staten, och styrelsen, som leder företaget, är därför ansvarig inför den slutliga aktieägaren – staten. Företaget kunde dessutom inte bestyrka att staten inte kunde blanda sig i företagets affärsbeslut genom beslut i företagets styrelse och lämnade inte heller några bevis för detta. (35) De preliminära slutsatserna i skälen 41 och 42 i förordningen om preliminär tull bekräftas därför. 3.4 Jämförbart land (36) Eftersom det inte har inkommit några synpunkter bekräftas de preliminära slutsatserna om att Turkiet är ett lämpligt och rimligt jämförbart land, vilket anges i skälen 43–52 i förordningen om preliminär tull. 4. DUMPNING 4.1 Brasilien (37) Eftersom det inte har inkommit några synpunkter bekräftas de preliminära slutsatserna i skälen 53–68 i förordningen om preliminär tull. 4.2 Armenien (38) Den enda exporterande tillverkaren från Armenien bestred de preliminära slutsatserna i skälen 69–77 i förordningen om preliminär tull. Företaget förklarade att de avdrag som gjorts enligt artikel 2.9 i grundförordningen för försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt en skälig vinst för försäljning genom närstående företag inte var motiverade. (39) Vid en undersökning konstaterades det att viss försäljning inte skedde genom närstående importörer i gemenskapen. Under dessa omständigheter var inte justeringar enligt artikel 2.9 i grundförordningen motiverade, och beräkningarna omprövades i enlighet med detta. 4.3 Kina (40) Eftersom det inte har inkommit några synpunkter bekräftas de preliminära slutsatserna i skälen 78–82 i förordningen om preliminär tull. (41) För beräkningen av den övriga dumpningsmarginalen för Kina ändrades den provisoriska metod som anges i skäl 83 i förordningen om preliminär tull, så att marginalen beräknades på grundval av ett vägt genomsnitt av i) den sammanlagda dumpningsmarginal som beräknats för företag som inte beviljades marknadsekonomisk status och individuell behandling, och ii) den högsta dumpade transaktionen för detta företag, tillämpat på de exportpriser som anges i Comext (som var representativt för icke-samarbetsvilliga kinesiska exportörer). Mot bakgrund av detta fastställdes den landsomfattande dumpningsmarginalen preliminärt till 47,0 % av priset cif vid gemenskapens gräns före tull. 4.4 Slutliga dumpningsmarginaler Företag Land Slutlig dumpningsmarginal Brasilien Companhia Brasileira de Aluminio 27,6 % Alla övriga företag 27,6 % Kina Alcoa Bohai och Alcoa Shanghai 25,6 % Shandong Loften 33,7 % Zhenjiang Dingsheng 37,4 % Alla övriga företag 47,0 % Armenien Rusal Armenal 33,4 % Alla övriga företag 33,4 % 5. SKADA 5.1 Tillverkning i gemenskapen och definition av gemenskapsindustrin (42) Såsom anges i skäl 87 i förordningen om preliminär tull ingavs klagomålet av Eurométaux på uppdrag av fyra gemenskapstillverkare som samarbetade i undersökningen. En ytterligare tillverkare stödde klagomålet och en tillverkare var emot. De fem gemenskapstillverkare som är de klagande eller stöder klagomålet anses därför utgöra gemenskapsindustrin i den mening som avses i artiklarna 4.1 och 5.4 i grundförordningen. (43) Eftersom det inte har inkommit några synpunkter på tillverkningen i gemenskapen och definitionen av gemenskapsindustri bekräftas skälen 86–87 i förordningen om preliminär tull. 5.2 Förbrukning i gemenskapen (44) Den armeniska exporterande tillverkaren bestred fastställandet av förbrukningen i gemenskapen genom att hävda att gemenskapsindustrins försäljning på den företagsinterna marknaden skulle ha beaktats. Samma företag hävdade även att de uppskattningar som lämnades i klagomålet inte utgjorde en tillförlitlig grund för att fastställa förbrukningen i gemenskapen, och hänvisade till en oberoende marknadsundersökning. (45) När det gäller påståendet om företagsintern användning befanns endast en mycket begränsad volym vara avsedd för den företagsinterna marknaden under undersökningsperioden. Detta berörde endast en gemenskapstillverkare och avsåg försäljning under det första året av skadeundersökningsperioden. Det ansågs därför att detta endast hade en obetydlig, om ens någon, inverkan på den allmänna situationen. (46) När det gäller fastställande av sammanlagd förbrukning i gemenskapen ansågs den metod som användes i det preliminära skedet vara rimlig och ge en relativt fullständig bild av den verkliga situationen. Den armeniska exporterande tillverkaren förklarade inte varför den ansåg att den metod som använts av gemenskapsinstitutionerna inte var rimlig och därför skulle leda till otillförlitliga resultat. Den undersökning som den armeniska exporterande tillverkaren hänvisade till var inte direkt relevant eftersom den rörde olika typer av aluminiumfolie och omfattade uppgifter för företag utanför EU som inte kunde kontrolleras. Dessutom bekräftades de preliminära slutsatserna om den sammanlagda förbrukningen i gemenskapen i tabell 1 i skäl 90 i förordningen om preliminär tull av andra berörda parter, däribland importörer som inte deltog i gemenskapsindustrin. (47) På grundval av ovanstående dras slutsatsen att den sammanlagda förbrukning i gemenskapen som fastställs i förordningen om preliminär tull ger en tillförlitlig bild av den verkliga situationen. (48) Eftersom det inte har inkommit några andra synpunkter på förbrukning i gemenskapen bekräftas skälen 88–90 i förordningen om preliminär tull. 5.3 Sammantagen bedömning av verkningarna av den berörda importen (49) Efter det preliminära meddelandet av uppgifter upprepade den brasilianska exporterande tillverkaren att produkten med ursprung i Brasilien var av högre kvalitet, t.ex. när det gäller kraven på lägsta draghållfasthet och utsträckning, vilket innebär att produkten har fler användningsområden och kan säljas till flera typer av kunder jämfört med den produkt som exporteras av de båda andra berörda länderna. Man hävdade följaktligen att det finns olika marknadssegment för aluminiumfolie beroende på produktens kvalitet, och att det endast är den brasilianska produkten som uppfyller normerna för att säljas på den exklusiva marknaden för märkesprodukter. (50) Den brasilianska exportören upprepade även att försäljningskanalerna och distributionsmetoderna för deras produkter var annorlunda. Tillverkaren betonade särskilt att den brasilianska exporten huvudsakligen sker genom handlare, medan de armeniska och kinesiska exporterande tillverkarna säljer direkt till omrullningsindustrin i gemenskapen. Tillverkaren hävdade likaså att den brasilianska exportören har en långvarig och stabil affärsrelation med specifika kunder i gemenskapen, medan exportörerna från Armenien och Kina först nyligen har gått in på gemenskapsmarknaden. (51) Slutligen hävdade den exporterande tillverkaren att tendenserna för importvolymer och marknadsandelar skilde sig från tendenserna i de andra exporterande länderna, vilket enligt tillverkaren visade på att konkurrensvillkoren i själva verket var annorlunda. (52) När det gäller det första påståendet, dvs. skillnader i kvalitet, visade undersökningen att marknaden för aluminiumfolie, trots kvalitetsskillnaderna, huvudsakligen är prisstyrd och att kvalitetsskillnaderna endast spelade en underordnad roll för valet av leverantör. Dessa resultat bekräftades av de berörda samarbetande importörerna och användarna. Det obekräftade påståendet från den brasilianska exporterande tillverkaren, dvs. att marknaden för aluminiumfolie är uppdelad i flera segment efter produkternas kvalitetsskillnader, kunde inte heller bekräftas under undersökningen och detta påstående avvisades därför. (53) I fråga om påståendet att försäljningskanalerna och distributionskanalerna är annorlunda konstateras det att den brasilianska exporterande tillverkaren inte nekar till att den säljer sina produkter både via en icke-närstående handlare och direkt till omrullningsindustrin i gemenskapen. Till följd av detta konstaterades det att försäljningskanalerna var desamma. Det faktum att den brasilianska exportören hade byggt upp långvariga affärsrelationer under de gångna åren innebär inte i sig att det råder samma konkurrensvillkor för dessa produkter som för produkter från konkurrenter som nyligen gått in på en marknad. Den exporterande tillverkaren hävdade inte heller, och kunde inte visa, att dess kunder inte skulle gå över till andra leverantörer om de ansåg det vara lämpligt. Att den brasilianska exportören har varit verksam på gemenskapsmarknaden under en lång tid innebär därför inte att man kan dra slutsatsen att det råder andra konkurrensvillkor för den tillverkarens produkter än för de produkter som importeras från Armenien och Kina. Påståendet i detta avseende avvisades därför. (54) När det gäller olika importtendenser lämnade slutligen den brasilianska exporterande tillverkaren inte några ytterligare uppgifter eller bevis och de preliminära slutsatserna i skäl 93 bekräftas därför. (55) Efter det preliminära meddelandet av uppgifter hävdade den armeniska exporterande tillverkaren att den armeniska importen borde delas upp i analysen av skada med tanke på Armeniens låga importvolymer, landets låga marknadsandel, de tröga importtendenserna samt de påstådda kvalitetsskillnaderna mellan de produkter som exporteras från Armenien och de produkter som exporteras från Brasilien och Kina. (56) Detta påstående kunde inte godtas eftersom alla villkor för sammantagning i artikel 3.4 i grundförordningen befanns vara uppfyllda: — Som det preliminärt fastställs och bekräftas ovan i skälen 38–39 översteg den dumpningsmarginal som fastställts för Armenien de minimis -nivån enligt artikel 9.3 i grundförordningen. — Importvolymen från Armenien var inte försumbar i den mening som avses i artikel 5.7 i grundförordningen. Armeniens marknadsandel uppgick i själva verket till 5,26 %, vilket anges i skäl 96 (tabell 4) i förordningen om preliminär tull. Det kunde även konstateras att importen från Armenien ökade betydligt från och med 2006 och fram till slutet på undersökningsperioden, trots att importen från Kina kommit tillbaka och importen från Brasilien varit betydande under skadeundersökningsperioden. — När det gäller konkurrensvillkoren mellan de importerade produkterna från de berörda länderna, och i synnerhet de argument som framförts om betydande kvalitetsskillnader mellan de importerade produkterna enligt vad som anges i skäl 52, befanns produkterna från Armenien ha liknande grundläggande fysiska och tekniska egenskaper och i stort sett samma användningsområden, oavsett varje produkts kvalitet. Det bör även påpekas att denna exporterande tillverkare förklarade att den hade för avsikt att ställa om produktionen till folie för vidare förädling av ännu högre kvalitet, vilket tyder på att argumentet om den påstådda dåliga kvaliteten på de tillverkade produkterna kan vara överdrivet. (57) Den armeniska exporterande tillverkarens påståenden i detta avseende avvisades därför. (58) Eftersom det inte har inkommit några andra synpunkter på den sammantagna bedömningen av verkningarna av den berörda importen i enlighet med artikel 3.4 i grundförordningen bekräftas därför de preliminära slutsatserna i skälen 91–94 i förordningen om preliminär tull. 5.4 Import från de berörda länderna 5.4.1 Volym och marknadsandel (59) Eftersom det inte har inkommit några synpunkter på import från de berörda länderna bekräftas slutsatserna i skälen 95 och 96 i förordningen om preliminär tull. 5.4.2 Priser (60) Eftersom det inte har inkommit några synpunkter på priserna på den berörda importen bekräftas slutsatserna i skäl 97 i förordningen om preliminär tull. 5.4.3 Prisunderskridande (61) Den exporterande tillverkaren i Brasilien bestred den metod som använts för att beräkna prisunderskridandemarginalen för företaget. Den exporterande tillverkaren hävdade i detta sammanhang att beräkningen av underskridandemarginalerna inte gjordes i samma handelsled. Tillverkaren ansåg att exportförsäljningen från Brasilien huvudsakligen skedde till en icke-närstående importör som sålde produkten vidare till omrullningsföretag, medan gemenskapsindustrins försäljning skedde direkt till omrullningsföretagen. Tillverkaren hävdade därför att handlarens försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader skulle ha lagts på exportpriset. Tvärtemot vad den brasilianska exporterande tillverkaren hävdade har undersökningen visat att exportförsäljningen inte huvudsakligen skedde till en icke-närstående importör, eftersom över 70 % av tillverkarens exportförsäljning skedde direkt till omrullningsföretagen. Undersökningen visade även att gemenskapsindustrin främst sålde den berörda produkten till omrullningsföretag, även om viss försäljning skedde till handlare. Av detta skäl och för att garantera att jämförelsen gjordes i samma handelsled beslutades det att försäljning till handlaren skulle undantas, och att beräkningen av prisunderskridande endast skulle baseras på direkt försäljning till omrullningsföretag. Eftersom denna försäljning utgjorde över 70 % av den exporterande tillverkarens sammanlagda försäljning till gemenskapen, ansågs detta vara representativt. (62) Ett annat argument från samma exporterande tillverkare i Brasilien var att en justering med beaktande av kvalitetsskillnader mellan den importerade produkten och gemenskapsprodukten skulle ha gjorts. Undersökningen visade emellertid tydligt att kvalitetsfrågan inte är en avgörande faktor eftersom slutanvändarens val mer styrs av priset och inte av eventuella skillnader i kvalitet (t.ex. foliens tjocklek). (63) På grundval av ovanstående fastställdes de vägda genomsnittliga prisunderskridandemarginalerna, uttryckt i procent av gemenskapsindustrins försäljningspriser till oberoende kunder fritt fabrik, till 9,6 % för Brasilien. (64) Eftersom det inte har inkommit några andra synpunkter på prisunderskridande bekräftas slutsatserna i skälen 98–100 i förordningen om preliminär tull. 5.5 Gemenskapsindustrins situation (65) Såsom nämns i skäl 42 fastställdes skadefaktorerna på grundval av kontrollerade uppgifter från fem gemenskapstillverkare. En sjätte gemenskapstillverkare inlämnade svar på ett frågeformulär efter det provisoriska fastställandet. Dessa uppgifter kunde emellertid inte kontrolleras längre och beaktades därför inte i det slutliga fastställandet. Efter det att alla kontrollbesök på plats slutförts ansågs det nödvändigt att ompröva några av skadefaktorerna på grundval av de bevis som hade inhämtats från de besökta företagen. Enligt artikel 3.5 i grundförordningen var det nödvändigt att ompröva undersökningen av den dumpade importens inverkan på gemenskapsindustrin och utvärderingen av alla ekonomiska faktorer som hade samband med situationen för gemenskapsindustrin under skadeundersökningsperioden i enlighet med detta. 5.5.1 Tillverkning, kapacitet och kapacitetsutnyttjande Tabell 1: Tillverkning, kapacitet och kapacitetsutnyttjande 2005 2006 2007 Undersökningsperioden Tillverkning i ton 50 952 48 467 40 071 32 754 Tillverkning (index) 100 95 79 64 Tillverkningskapacitet i ton 59 400 59 400 59 400 59 400 Tillverkningskapacitet (index) 100 100 100 100 Kapacitetsutnyttjande 86 % 81 % 67 % 55 % Kapacitetsutnyttjande (index) 100 94 79 64 (66) Såsom framgår av ovanstående tabell visade gemenskapsindustrins tillverkningsvolym fortfarande en tydligt negativ tendens mellan 2005 och undersökningsperioden. När det gäller den sammanlagda tillverkningskapaciteten bekräftade de slutliga uppgifterna att kapacitetsutnyttjandet minskat under skadeundersökningsperioden. 5.5.2 Försäljningsvolym, marknadsandel, tillväxt och genomsnittligt pris per enhet i gemenskapen (67) Av tabellen nedan framgår gemenskapsindustrins resultat när det gäller dess försäljning till oberoende kunder i gemenskapen. Tabell 2: Försäljningsvolym, marknadsandel, priser och genomsnittligt pris per enhet i gemenskapen 2005 2006 2007 Undersökningsperioden Försäljningsvolym (i ton) 43 661 45 191 37 207 30 310 Försäljningsvolym (index) 100 104 85 70 Marknadsandel 48 % 53 % 34 % 33 % Pris per enhet (EUR/ton) 2 566 3 045 3 219 3 068 Pris per enhet (index) 100 119 125 120 (68) Enligt de preliminära slutsatserna ökade förbrukningen i gemenskapen med 4 % under skadeundersökningsperioden medan gemenskapsindustrins försäljningsvolym minskade med 30 %, vilket innebar att gemenskapsindustrin inte kunde dra nytta av den ökade förbrukningen. Till följd av detta minskade gemenskapsindustrins marknadsandel från 48 % år 2005 till 33 % under undersökningsperioden. (69) När det gäller gemenskapsindustrins resultat i förhållande till dess försäljning till oberoende kunder i gemenskapen föranledde de slutliga slutsatserna inte någon större förändring av den situation som preliminärt konstaterats. 5.5.3 Lager (70) I tabellen nedan anges lagervolymen vid utgången av varje period. Tabell 3: Lager 2005 2006 2007 Undersökningsperioden Lager i ton 1 789 1 711 2 148 2 355 Lager (index) 100 96 120 132 (71) Såsom nämns i skäl 107 i förordningen om preliminär tull visade undersökningen att lager inte kan anses vara en betydelsefull skadefaktor, eftersom den största delen av tillverkningen sker på beställning. Tendenserna när det gäller lagerhållning lämnas därför endast som upplysning. De definitiva slutsatserna visar nu på en betydande ökning av lagernivåerna på 32 %, vilken dock befanns bero på ett tillfälligt litet lager hos ett företag, och kan därför inte anses utgöra en tendens. 5.5.4 Investeringar och kapitalanskaffningsförmåga Tabell 4: Investeringar 2005 2006 2007 Undersökningsperioden Investeringar (i EUR) 7 090 015 807 899 1 355 430 3 998 397 Investeringar (index) 100 11 19 56 (72) Gemenskapsindustrins investeringar minskade betydligt, vilket innebär att den tendens som fastställs i skäl 108 i förordningen om preliminär tull bekräftas. Eftersom inga betydande förändringar skett och eftersom det inte har inkommit några synpunkter på gemenskapsindustrins investeringar mellan 2005 och undersökningsperioden, bekräftas slutsatserna i skäl 108 i förordningen om preliminär tull. 5.5.5 Lönsamhet, räntabilitet och kassaflöde Tabell 5: Lönsamhet, räntabilitet och kassaflöde 2005 2006 2007 Undersökningsperioden Lönsamhet för försäljningen i gemenskapen –2,8 % –2,6 % 0,2 % –0,1 % Avkastning på totala investeringar –43,7 % – 439,1 % 19,3 % –1,3 % Kassaflöde 2 % 1 % 4 % 5 % (73) Av tabellen ovan framgår att gemenskapsindustrins lönsamhet förbättrades något under skadeundersökningsperioden, även om den förblev negativ under undersökningsperioden, och låg långt under lönsamhetsmålet på 5 %. Såsom framgår av tabellerna 1 och 2 ovan visade undersökningen att försämringen av gemenskapsindustrin främst ledde till en avsevärd minskning av dess produktions- och försäljningsvolym. Detta visar att gemenskapsindustrin i en ansträngning att eliminera förlusterna har förlorat försäljningsvolymer och marknadsandelar till följd av den dumpade importen. Trots att gemenskapsindustrin gjorde marginella vinster under 2007 gjorde den återigen små förluster under undersökningsperioden, och gemenskapsindustrin kan därför anses ha lidit väsentlig skada. De omprövade slutsatserna om lönsamhet föranledde ingen ändring av de preliminära slutsatserna i detta avseende och de definitiva slutsatserna förändrar inte slutsatsen att den sammanlagda lönsamheten förblev mycket låg, om inte negativ, trots att förbrukningen ökade avsevärt under 2007 och under undersökningsperioden. (74) Avkastningen på investeringar omräknades på grundval av de kontrollerade uppgifterna från gemenskapsindustrin genom att använda samma metod som beskrivs i skäl 110 i förordningen om preliminär tull. Detta gav resultatet att denna indikator befanns vara positiv under 2007, vilket avspeglar den smärre vinst som gemenskapsindustrin gjort under samma period. (75) När det gäller kassaflödet omprövades även de definitiva slutsatserna på grundval av de kontrollerade uppgifterna från gemenskapsindustrin. Denna indikator bekräftar att gemenskapsindustrin har försökt bemöta den plötsliga ökningen av dumpad import från de berörda länderna genom att hålla försäljningspriserna så höga som möjligt, till nackdel för försäljningsvolymer och marknadsandelar. 5.5.6 Sysselsättning, produktivitet och löner Tabell 6: Sysselsättning, produktivitet och löner 2005 2006 2007 Undersökningsperioden Antal anställda 482 460 386 343 Antal anställda (index) 100 95 80 71 Personalkostnader 13 618 746 13 031 854 10 882 109 9 642 041 Personalkostnader (index) 100 96 80 71 Genomsnittlig arbetskraftskostnad 28 226 28 359 28 195 28 122 Genomsnittlig arbetskraftskostnad (index) 100 100 100 100 Produktivitet (i ton per anställd) 106 105 104 96 Produktivitet (index) 100 100 98 90 (76) Efter att ha granskat uppgifterna kan man dra slutsatsen att tendenserna för sysselsättning, produktivitet och löner i gemenskapens industri mellan 2005 och undersökningsperioden i stort sett förblev desamma som de som redan anges i förordningen om preliminär tull. Eftersom det inte har skett några betydande förändringar och det inte har inkommit några synpunkter bekräftas därför slutsatserna i skäl 112 i förordningen om preliminär tull. 5.5.7 Dumpningsmarginalens storlek (77) Eftersom det inte har inkommit några synpunkter med avseende på ovanstående bekräftas slutsatserna i skäl 113 i förordningen om preliminär tull. 5.5.8 Återhämtning från tidigare dumpning (78) Eftersom det inte har inkommit några synpunkter med avseende på ovanstående bekräftas slutsatserna i skäl 114 i förordningen om preliminär tull. 5.5.9 Tillväxt (79) Eftersom det inte har inkommit några synpunkter med avseende på ovanstående bekräftas slutsatserna i skäl 115 i förordningen om preliminär tull. 5.6 Slutsats om skada (80) Eftersom det inte har inkommit några andra synpunkter beträffande situationen för gemenskapsindustrin bekräftas slutsatsen att gemenskapen har lidit väsentlig skada i skälen 116–118 i förordningen om preliminär tull. 6. ORSAKSSAMBAND 6.1 Verkningarna av den dumpade importen (81) Den armeniska exporterande tillverkaren hävdade att den armeniska importens marknadsandel under skadeundersökningsperioden i genomsnitt inte var tillräcklig för att ha vållat den skada som gemenskapsindustrin lidit. En av de exporterande tillverkarna i Kina hävdade å sin sida att importen från Kina inte vållade någon skada eftersom gemenskapsindustrins lönsamhet visade en ökande tendens parallellt med en ökning av importen från Kina. (82) Såsom anges i skälen 91–94 i förordningen om preliminär tull och som bekräftas ovan i skälen 49–58 uppfylldes villkoren för en sammantagen bedömning av importen från alla de undersökta länderna för att fastställa den dumpade importens inverkan på situationen för gemenskapsindustrin i enlighet med artikel 3.4 i grundförordningen. En individuell landsanalys av importen från de berörda länderna ansågs därför inte vara lämplig och de ovanstående påståendena tillbakavisades. (83) När det gäller utvecklingen av gemenskapsindustrins lönsamhet innebar de ändrade siffrorna ingen dramatisk förändring av helhetsbilden av skada. Gemenskapsindustrins förluster minskade mellan 2005 och 2006. Under 2007 var industrin marginellt lönsam (0,2 %). Denna lönsamhetsnivå minskade under undersökningsperioden och förvandlades till en smärre förlust på – 0,1 %. (84) Såsom fastställs i skäl 121 i förordningen om preliminär tull och i skäl 73 ovan ska det även betonas att försämringen av gemenskapsindustrin främst ledde till en avsevärd minskning av dess produktions- och försäljningsvolym. Detta visar att gemenskapsindustrin i en ansträngning att eliminera förlusterna har förlorat försäljningsvolymer och marknadsandelar till följd av den dumpade importen. Sammanfattningsvis bekräftas det att gemenskapsindustrin, trots en smärre vinst under 2007, har lidit väsentlig skada eftersom de reviderade slutsatserna om lönsamhet visade förluster under undersökningsperioden. Eftersom gemenskapsindustrins försämrade situation sammanföll med en ökning av importen från de berörda länderna bekräftas slutsatserna i skäl 123 i förordningen om preliminär tull. (85) Slutsatsen är därför att det tryck som utövades av den berörda importen, vars volym och marknadsandel ökade betydligt från 2006 och framåt, var en avgörande orsak till att gemenskapsindustrin led väsentlig skada. De ovanstående påståendena tillbakavisas därför. 6.2 Verkningar av andra faktorer 6.2.1 Import med ursprung i andra tredjeländer än Kina, Armenien och Brasilien (86) Eftersom det inte har inkommit några synpunkter beträffande import med ursprung i andra tredjeländer än de berörda länderna bekräftas slutsatserna i skälen 124–126 i förordningen om preliminär tull. 6.2.2 Gemenskapsindustrins export (87) Eftersom det inte har inkommit några synpunkter beträffande gemenskapsindustrins exportresultat bekräftas slutsatserna i skälen 127 och 128 i förordningen om preliminär tull. 6.2.3 Gemenskapsindustrins import (88) En exporterande tillverkare hänvisade till marknadsinformation och hävdade att en av gemenskapstillverkarnas importvolym från dess närstående kinesiska företag var betydande. (89) Dessa påståenden kunde emellertid inte bekräftas eftersom de kontrollerade siffrorna från den berörda kinesiska exporterande tillverkaren och dess närstående gemenskapsimportör har bekräftat de preliminära slutsatserna i skäl 129 i förordningen om preliminär tull. 6.2.4 Självförvållad skada (90) Vissa berörda parter upprepade att gemenskapstillverkarna skulle vara mer intresserade av den mer lukrativa marknaden för aluminiumfolie för vidare förädling. Man hävdade att aluminiumfolie för vidare förädling och den berörda produkten (även kallad hushållsaluminium) tillverkas på samma produktionslinjer och att det därför är relativt lätt att byta mellan produkterna. Gemenskapsindustrins minskade försäljningsvolym av den berörda produkten berodde därför inte på den ökade importen från de berörda länderna, utan på att gemenskapsindustrin hade ökat sin produktion av aluminiumfolie för vidare förädling. Det hävdades att ökningen av importen från de berörda länderna tvärtom berodde på att tillgången på aluminiumfolie på gemenskapens marknad är otillräcklig till följd av den ökade produktionen av aluminiumfolie för vidare förädling. Slutsatserna i skäl 132 i förordningen om preliminär tull kritiserades eftersom de bygger på siffror för endast en gemenskapstillverkare av aluminiumfolie för vidare förädling. (91) Undersökningen har bekräftat att gemenskapsindustrins produktionsvolymer av aluminiumfolie för vidare förädling inte ökade väsentligt. Den efterföljande undersökningen visade i själva verket att ingen av de klagande eller de gemenskapstillverkare som stöder klagomålet hade ställt om någon större del av sin sammanlagda produktion till aluminiumfolie för vidare förädling. Påståendena i detta avseende tillbakavisades därför. På denna grundval var det inte möjligt att fastställa om en väsentlig produktionskapacitet verkligen ställdes om från den berörda produkten till aluminiumfolie för vidare förädling. Olika typer av folie kan i själva verket tillverkas på samma rullningsmaskiner, vilket innebär att man kan dra slutsatsen att mer kapacitet skulle kunna ställas till förfogande av gemenskapsindustrin för att tillverka den berörda produkten om den berörda produktens lönsamhet skulle återupprättas enligt villkoren för rättvis handel. Den preliminära slutsatsen i skäl 132 i förordningen om preliminär tull bekräftas därför. 6.2.5 Utveckling av förbrukningen på gemenskapsmarknaden (92) Eftersom det inte har inkommit några synpunkter beträffande konsumtionen på gemenskapsmarknaden bekräftas slutsatserna i skälen 133 och 134 i förordningen om preliminär tull. 6.2.6 Utveckling av gemenskapsindustrins kostnader (93) En exporterande tillverkare hävdade att gemenskapsindustrin hade kunnat öka sina vinstmarginaler trots de ökade kostnaderna för råmaterial, vilket strider mot den preliminära slutsatsen i skäl 136 i förordningen om preliminär tull, dvs. att gemenskapsindustrin inte kunde öka sina försäljningspriser i samma takt som kostnadsökningen för råmaterial. Detta påstående avvisades. För det första följde inte tillväxtökningen samma tendens som den ökade förbrukningen i gemenskapen, även om undersökningen slutligen visade en smärre förbättring av lönsamheten under 2007. För det andra ledde den kostnadsökning som vältrades över på kunderna till att försäljningsvolymen och marknadsandelen minskade kraftigt, eftersom det fanns dumpade importvaror på marknaden som såldes till priser som underskred gemenskapsindustrins. Undersökningen visade även att minskningen av produktionsvolymen hade samband med den plötsliga ökningen av dumpad import, samtidigt som produktionskapaciteten förblev stabil. Till följd av detta tillskrevs produktionskostnaderna de lägre produktionsvolymerna, vilket ledde till en ökning av enhetskostnaderna. 6.3 Slutsats om orsakssamband (94) Eftersom det inte har inkommit några synpunkter i detta avseende bekräftas slutsatserna i skälen 137 och 138 i förordningen om preliminär tull. 7. GEMENSKAPENS INTRESSE 7.1 Gemenskapsindustrins intresse (95) Eftersom det inte har inkommit några synpunkter på gemenskapsindustrins intresse bekräftas slutsatserna i skälen 142–145 i förordningen om preliminär tull. 7.2 Importörernas intresse (96) Eftersom det inte har inkommit några synpunkter på importörernas intresse bekräftas slutsatserna i skälen 146–149 i förordningen om preliminär tull. 7.3 Användarnas intresse (97) Omrullningsföretagen, som är de huvudsakliga användarna av den berörda produkten i gemenskapen, och som representerades av Aluminium Foil Association hävdade följande: — Tvärtemot de preliminära slutsatserna i skäl 153 i förordningen om preliminär tull utgjorde transportkostnaden för konsumentrullar från Kina endast en liten procentandel av värdet på varorna (ungefär 1 % av försäljningspriset), och det fanns nästan inga skillnader mellan transportkostnaderna för den berörda produkten (ungefär 0,2 % av försäljningspriset). — Den breda produktmix som erbjuds av gemenskapens omrullningsföretag skulle inte vara en fördel eftersom detaljhandlarna även kunde köpa in den berörda produkten i stora kvantiteter från importörer/handlare av konsumentrullar genom separata avtal. — Tvärtemot de preliminära slutsatserna i skäl 154 i förordningen om preliminär tull var produktionen av aluminiumfolie för vidare förädling fortfarande prioriterad för gemenskapstillverkarna, som inte är intresserade av att producera den berörda produkten. Om definitiva åtgärder införs skulle försörjningen av den berörda produkten i gemenskapen vara otillräcklig för att tillgodose omrullningsföretagens behov. — Tvärtemot de preliminära slutsatserna i skäl 163 i förordningen om preliminär tull borde eventuella definitiva åtgärder även gälla för produkter som väger mindre än 10 kg. Annars skulle dessa åtgärder leda till en plötslig ökning av dumpad import av konsumentrullar, särskilt från Kina, med allvarliga negativa konsekvenser för gemenskapens omrullningsföretag, vilket i sin tur skulle leda till en förlust av 4 000 arbetstillfällen i gemenskapen. Denna åsikt stöddes av exporterande tillverkare från två av de berörda länderna. (98) De bevis som inlämnats när det gäller transportkostnader ansågs vara tillförlitliga och godtogs därför. Risken för att importen av den berörda produkten enbart skulle kunna ersättas av import av produkten i senare led i produktionskedjan anses emellertid inte utgöra en orsak till att inte införa antidumpningsåtgärder. Inga bevis har heller inlämnats eller inhämtats för att denna import skulle öka i betydande kvantiteter och till priser som underskrider de priser som omrullningsföretagen i gemenskapen håller. Frågan om huruvida exporterande tillverkare av produkten i senare led i produktionskedjan tillämpar illojala handelsmetoder måste undersökas separat på grundval av tillräckliga prima facie -bevis. Det anses dessutom att en omställning till produkter i senare led i produktionskedjan i Kina säkerligen skulle ta viss tid eftersom detta skulle kräva nya investeringar i maskiner och upprättande av nya försäljningskanaler. Eventuella verkningar skulle därför endast bli märkbara på medellång sikt. När det gäller det berörda antalet arbetstillfällen i gemenskapens industri för produkter i senare led i produktionskedjan underbyggdes inte detta påstående. De rapporterade siffrorna kunde därför inte betraktas som tillförlitliga. På grundval av detta bekräftas de preliminära slutsatserna i skälen 153–162 i förordningen om preliminär tull. (99) Eftersom det inte har inkommit några andra synpunkter på gemenskapens intresse bekräftas de preliminära slutsatserna i skälen 150–163 i förordningen om preliminär tull. 8. DEFINITIVA ANTIDUMPNINGSÅTGÄRDER 8.1 Nivå för undanröjande av skada (100) En exporterande tillverkare hävdade att beräkningen av nivån för undanröjande av skada borde baseras på produktionskostnaden i stället för den berörda produktens försäljningspris. Samma exportör hävdade att det lönsamhetsmål som använts för att beräkna nivån för undanröjande av skada var för högt och att det borde ha varit 1 %, vilket skulle ha varit mer i linje med de rådande marknadsförhållandena, särskilt under den ekonomiska nedgången. Dessutom upprepade den exporterande tillverkaren att justeringar skulle ha gjorts för kvalitetsskillnader mellan den exporterade produkten och den produkt som tillverkas och säljs av gemenskapsindustrin på gemenskapens marknad. (101) När det gäller det första påståendet, dvs. att nivån för undanröjande av skada borde fastställas på grundval av produktionskostnaden, bör det betonas att användningen av en sådan metod inte påverkar resultaten och påståendet ansågs därför vara irrelevant. I fråga om nivån på lönsamhetsmålet används, vilket nämns i skäl 165 i förordningen om preliminär tull, en mycket lågt räknad lönsamhetsmarginal före skatt för producenter på 5 % i beräkningen, vilket också var den vinstmarginal som föreslogs i klagomålet och användes i den ursprungliga undersökningen. Den föreslagna nivån på lönsamhetsmålet var emellertid inte sådan att gemenskapsindustrin skulle kunna upprätthålla produktionskapacitet och nya investeringar och påståendet avvisades därför. När det gäller påståendet om produktens kvalitet, och såsom redan anges i skäl 52 ovan, drogs slutsatsen att alla produkttyper har liknande grundläggande fysiska och tekniska egenskaper och har samma grundläggande användningsområden, oavsett deras specifika kvalitet. Eftersom inga bevis för att underbygga dessa påståenden har inlämnats bekräftas de preliminära slutsatserna i skälen 164–166 i förordningen om preliminär tull. (102) En annan exporterande tillverkare hävdade att syftet med nivån för undanröjande av skada borde vara att fastställa försäljningspriser som kompenserar för en faktisk förlust. Detta argument avvisades eftersom nivån för undanröjande av skada är den prisnivå som gemenskapsindustrin rimligen skulle kunna uppnå, dvs. om det inte förekommer någon dumpad import. (103) Samma exporterande tillverkare hävdade vidare att lönsamhetsmålet borde fastställas till nivån för den faktiska vinst som gjorts i början av skadeundersökningsperioden, i detta fall en förlust. På denna grundval skulle marginalen för försäljning till underpris vara de minimis . (104) Detta argument avvisades på grund av att gemenskapsindustrin fortfarande påverkades av en tidigare situation med dumpning från Ryssland och Kina, samt av dumpad import med ursprung i Brasilien. En vinstmarginal på 5 % ansågs därför vara den marginal som en industri av denna typ rimligen skulle kunna uppnå inom sektorn under normala konkurrensförhållanden. (105) Såsom nämns ovan i skäl 61 undantogs den brasilianska exporterande försäljarens försäljning till dess icke-närstående handlare i beräkningen av prisunderskridande och följaktligen även nivån för undanröjande av skada i syfte att garantera att jämförelsen gjordes i samma handelsled. (106) Eftersom det inte har inkommit några andra synpunkter på nivån för undanröjande av skada bekräftas slutsatserna i skälen 164–166 i förordningen om preliminär tull. (107) Den slutgiltiga landsomfattande skademarginalen för Kina beräknades på grundval av det vägda genomsnittet av i) skademarginalen för ett företag i Kina som hade nekats marknadsekonomisk status och individuell behandling och ii) den högsta skademarginalen för samma företag som tillämpas på exportpriser hämtade från Eurostats statistik (som är representativa för icke-samarbetsvilliga kinesiska exportörer). Mot bakgrund av detta fastställdes den landsomfattande skademarginalen till 30,0 % av priset cif vid gemenskapens gräns före tull. 8.2 Slutgiltiga åtgärder (108) Mot bakgrund av ovanstående och i enlighet med artikel 9.4 i grundförordningen ska en slutgiltig dumpningstull införas på en nivå som är tillräcklig för att undanröja den skada som orsakas av den dumpade importen utan att överskrida den konstaterade dumpningsmarginalen. (109) Följande slutgiltiga antidumpningstullar föreslås: Land Företag Slutgiltig dumpningsmarginal Slutlig skademarginal Slutlig antidumpningstull Brasilien Companhia Brasileira de Aluminio 27,6 % 17,6 % 17,6 % Alla övriga företag 27,6 % 17,6 % 17,6 % Kina Alcoa Bohai och Alcoa Shanghai 25,6 % 6,4 % 6,4 % Shandong Loften 33,7 % 20,3 % 20,3 % Zhenjiang Dingsheng 37,4 % 24,2 % 24,2 % Alla övriga företag 47,0 % 30,0 % 30,0 % Armenien Rusal Armenal 33,4 % 13,4 % 13,4 % Alla övriga företag 33,4 % 13,4 % 13,4 % (110) De individuella företagsspecifika antidumpningstullsatser som anges i denna förordning har fastställts på grundval av resultaten av den aktuella undersökningen. De avspeglar alltså den situation för företagen som konstaterades föreligga enligt undersökningen. Dessa tullsatser är (i motsats till den landsomfattande tull som är tillämplig på ”alla övriga företag”) uteslutande tillämpliga på import av produkter med ursprung i det berörda landet vilka tillverkats av de företag som omnämns. Importerade produkter tillverkade av något annat företag, som inte uttryckligen omnämns med namn och adress i detta dokuments normativa del, inbegripet enheter som är närstående de uttryckligen nämnda företagen, omfattas inte av dessa tullsatser utan av tullsatsen för ”övriga företag”. (111) Eventuella ansökningar om tillämpning av dessa individuella företagsspecifika antidumpningstullsatser (t.ex. till följd av att företagets namn ändrats eller nya produktions- eller försäljningsenheter inrättats) bör snarast sändas till kommissionen ( 3 ) tillsammans med alla uppgifter av betydelse, särskilt uppgifter om eventuella ändringar av företagets verksamhet när det gäller produktion, inhemsk försäljning eller export som har samband med t.ex. namnändringen eller ändringen av produktions- eller försäljningsenheterna. Om det är motiverat kommer förordningen i sådana fall att ändras genom att förteckningen över företag som omfattas av individuella tullsatser uppdateras. 8.3 Slutgiltigt uttag av preliminär tull (112) Med hänsyn till storleken på de dumpningsmarginaler som fastställts och omfattningen av den skada som gemenskapsindustrin vållats, anses det nödvändigt att de belopp för vilka säkerhet ställts i form av de preliminära antidumpningstullar som infördes genom förordningen om preliminär tull tas ut slutgiltigt, upp till en nivå som motsvarar beloppen för de slutgiltiga antidumpningstullar som införs. Om de slutgiltiga tullarna är lägre än de preliminära tullarna bör de belopp frisläppas för vilka det preliminärt ställts säkerhet utöver beloppen för de slutgiltiga tullarna. 8.4 Åtgärdernas form (113) Under undersökningen erbjöd den enda samarbetsvilliga exporterande tillverkaren i Armenien och den enda samarbetsvilliga exporterande tillverkaren i Brasilien prisåtaganden i enlighet med artikel 8.1 i grundförordningen. (114) Båda erbjudandena granskades. Den brasilianska exportörens åtagande leder till att dumpningens skadevållande effekter undanröjs och till att risken för kringgående begränsas i tillräcklig grad. När det gäller den armeniska exportörens åtagande finns det på grund av företagsgruppens komplicerade struktur och försäljningskanaler en stor risk för priskompensation, där samma produkt säljs till samma kunder men från andra länder eller att andra produkter säljs till samma kunder från andra företag som ingår i samma företagsgrupp. Den armeniska exportören lämnade ett åtagande som ändrats betydligt efter fastslagen tidsfrist enligt artikel 8.2 i grundförordningen. Förutom att det ändrade åtagandet lämnades efter det att tidsfristen gått ut kan det inte heller godtas av följande skäl: även om företaget erbjöd sig att sälja endast direkt till den första oberoende kunden i EU, dvs. att inte låta de två närstående företagen ingå i försäljningskanalen, visade undersökningen att företaget sålde andra produkter till samma kunder i EU. Vidare meddelade företaget att det planerade att tillverka och sälja en ny produkttyp, dvs. aluminiumfolie för vidare förädling, till EU. Eftersom det är möjligt att denna nya produkttyp säljs till samma kunder i EU kan inte ens det ändrade åtagandet i tillräcklig grad begränsa risken för priskompensation. (115) Kommissionen har genom beslut 2009/736/EG ( 4 ) godtagit Companhia Brasileira de Aluminios (CBA) åtagande. Rådet konstaterar att åtagandet leder till att dumpningens skadevållande effekter undanröjs och till att risken för kringgående begränsas i tillräcklig grad. Rusal Armenals åtagande avvisades av de skäl som anges i skäl 114 samt på grund av de problem med företagets bokföring som beskrivs i skälen 21 och 22. (116) För att ytterligare underlätta för kommissionen och tullmyndigheterna att på ett effektivt sätt övervaka att CBA fullgör sitt åtagande ska, när ansökan om övergång till fri omsättning inges till den relevanta tullmyndigheten, befrielse från antidumpningstullen endast beviljas under förutsättning att i) en åtagandefaktura läggs fram, dvs. en faktura som åtminstone innehåller de uppgifter och den försäkran som anges i bilaga II, ii) de importerade varorna tillverkas, skickas och faktureras direkt av CBA till den första oberoende kunden i gemenskapen, och iii) de varor som deklareras och uppvisas för tullmyndigheterna exakt motsvarar beskrivningen i åtagandefakturan. Om ovanstående villkor inte uppfylls ska en antidumpningstull påföras när deklarationen för övergång till fri omsättning godtas. (117) Om kommissionen i enlighet med artikel 8.9 i grundförordningen återkallar sitt godtagande av ett åtagande till följd av en överträdelse genom att hänvisa till särskilda transaktioner och förklarar att relevanta åtagandefakturor är ogiltiga, ska en tullskuld uppkomma när deklarationen för övergång till fri omsättning godtas. (118) Importörer bör vara medvetna om att en tullskuld kan uppkomma som en normal handelsrisk när deklarationen för övergång till fri omsättning godtas på det sätt som beskrivs i skälen 116 och 117, även om ett åtagande av den tillverkare som direkt eller indirekt är deras leverantör har godtagits av kommissionen. (119) Enligt artikel 14.7 i grundförordningen bör tullmyndigheterna omedelbart informera kommissionen om det konstateras att åtagandet har överträtts. (120) Av de skäl som anges ovan anser kommissionen att det åtagande som (CBA) har erbjudit kan godtas och att det åtagande som Armenal har erbjudit inte kan godtas, och har informerat de berörda företagen om de huvudsakliga omständigheter, överväganden och skyldigheter som godtagandet och avslaget grundar sig på. (121) Om ett åtagande överträds eller dras tillbaka eller om kommissionen återkallar sitt godkännande av åtagandet, ska den antidumpningstull som rådet införde i enlighet med artikel 9.4 i grundförordningen automatiskt tillämpas i enlighet med artikel 8.9 i samma förordning. 9. ÖVERVAKNING (122) För att minimera risken för kringgående av antidumpningstullar på grund av de stora skillnaderna mellan tullsatserna, anses särskilda åtgärder för att trygga en korrekt tillämpning av antidumpningstullarna vara nödvändiga i detta fall. De särskilda åtgärderna omfattar följande: (123) En giltig faktura ska uppvisas för tullmyndigheterna i medlemsstaterna i enlighet med kraven i bilagan till den här förordningen. Om ingen sådan faktura uppvisas vid importen bör den övriga antidumpningstull som gäller alla andra exportörer tillämpas. (124) Om volymen av exporten från de företag som omfattas av de lägre, individuella tullsatserna ökar väsentligt efter införandet av antidumpningsåtgärderna, kan denna volymökning i sig anses utgöra en förändring i handelsmönstret som orsakats av införandet av åtgärder i den mening som avses i artikel 13.1 i grundförordningen. Under sådana omständigheter får en undersökning beträffande kringgående inledas, om villkoren för detta är uppfyllda. I samband med en sådan undersökning kan det bl.a. prövas huruvida det är nödvändigt att ta bort de individuella tullsatserna och till följd av detta införa en landsomfattande tullsats. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 1. En slutgiltig antidumpningstull införs härmed på import av aluminiumfolie med en tjocklek av minst 0,008 mm och högst 0,018 mm, utan förstärkning, valsad men inte vidare bearbetad, på rullar med en bredd av högst 650 mm och en vikt av minst 10 kg, enligt KN-nummer ex 7607 11 19 (Taric-nummer 7607111910) och med ursprung i Armenien, Brasilien och Folkrepubliken Kina. 2. Följande slutgiltiga antidumpningstull ska tillämpas på nettopriset fritt gemenskapens gräns, före tull, för de produkter som beskrivs i punkt 1 och som tillverkats av nedanstående företag: Land Företag Antidumpningsskatt Taric-tilläggsnummer Armenien Closed Joint Stock Company Rusal-Armenal 13,4 % A943 Alla övriga företag 13,4 % A999 Folkrepubliken Kina Alcoa (Shanghai) Aluminium Products Co., Ltd och Alcoa (Bohai) Aluminium Industries Co., Ltd 6,4 % A944 Shandong Loften Aluminium Foil Co., Ltd 20,3 % A945 Zhenjiang Dingsheng Aluminium Co., Ltd 24,2 % A946 Alla övriga företag 30,0 % A999 Brasilien Companhia Brasileira de Aluminio 17,6 % A947 Alla övriga företag 17,6 % A999 3. Utan hinder av den första punkten ska den slutgiltiga antidumpningstullen inte gälla import som övergår till fri omsättning i enlighet med artikel 2. 4. Om inte annat anges ska gällande bestämmelser om tullar tillämpas. 5. Tillämpningen av de individuella tullsatserna för de företag som anges i punkt 2 ska ske på villkor att det för medlemsstaternas tullmyndigheter uppvisas en giltig faktura som uppfyller kraven i bilaga I. Om ingen sådan faktura uppvisas ska den tullsats tillämpas som gäller för alla övriga företag. Artikel 2 1. Importerade varor som deklarerats för övergång till fri omsättning och fakturerats av företag från vilka kommissionen har godtagit åtaganden och som namnges i kommissionens beslut 2009/736/EG, med eventuella ändringar, ska vara befriade från den antidumpningstull som införs genom artikel 1, under följande förutsättningar: — De har tillverkats, skickats och fakturerats direkt av nämnda företag till den första oberoende kunden i gemenskapen. — De åtföljs av en giltig åtagandefaktura, dvs. en faktura som innehåller åtminstone de uppgifter och den försäkran som föreskrivs i bilaga II till denna förordning. — De varor som deklareras och visas upp för tullen motsvarar exakt beskrivningen i åtagandefakturan. 2. En tullskuld ska uppkomma då en deklaration för övergång till fri omsättning godtas — om det fastställs att de importerade varorna i punkt 1 inte uppfyller ett eller flera av villkoren i denna punkt, eller — om kommissionen återkallar sitt godtagande av åtagandet i enlighet med artikel 8.9 i grundförordningen genom en förordning eller ett beslut där det hänvisas till särskilda transaktioner och förklarar att relevanta åtagandefakturor är ogiltiga. Artikel 3 De belopp för vilka säkerhet ställts i form av preliminära antidumpningstullar enligt kommissionens förordning (EG) nr 287/2009 om import av aluminiumfolie med en tjocklek av minst 0,008 mm och högst 0,018 mm, utan förstärkning, valsad men inte vidare bearbetad, på rullar med en bredd av högst 650 mm och en vikt av minst 10 kg, enligt KN-nummer ex 7607 11 19 (Taric-nummer 7607111910) och med ursprung i Armenien, Brasilien och Folkrepubliken Kina, ska tas ut slutgiltigt till den definitiva tullsats som införs i enlighet med artikel 1. Belopp för vilka säkerhet ställts utöver beloppen för de slutgiltiga antidumpningstullarna ska frisläppas. Artikel 4 Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning . Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 24 september 2009. På rådets vägnar M. OLOFSSON Ordförande ( 1 ) EGT L 56, 6.3.1996, s. 1 . ( 2 ) EUT L 94, 8.4.2009, s. 17 . ( 3 ) Europeiska kommissionen, Generaldirektoratet för handel, Direktorat H, kontor N-105 4/92, 1049 Bryssel, BELGIEN. ( 4 ) Se sidan 50 i detta nummer av EUT. BILAGA I Den giltiga faktura som avses i artikel 1.5 i denna förordning ska innehålla en försäkran som är undertecknad av en anställd vid företaget och som innehåller följande: 1. Den anställdes namn och befattning vid det företag som har utfärdat fakturan. 2. Följande försäkran: ”Jag intygar härmed att den (kvantitet) aluminiumfolie som tas upp i denna faktura och som sålts för export till Europeiska gemenskapen, har tillverkats av (företagets namn och adress) (Taric-tilläggsnummer) i (berört land). Jag försäkrar att uppgifterna i denna faktura är fullständiga och korrekta.” 3. Datum och underskrift. BILAGA II Följande uppgifter ska anges i den faktura som åtföljer företagets försäljning till gemenskapen av varor som omfattas av åtagandet: 1. Rubriken FAKTURA SOM ÅTFÖLJER VAROR SOM OMFATTAS AV ETT ÅTAGANDE. 2. Namnet på det företag som har utfärdat fakturan. 3. Fakturanummer. 4. Datum för utfärdande av fakturan. 5. Det Taric-tilläggsnummer enligt vilket de fakturerade varorna ska tullklareras vid gemenskapens gräns. 6. En exakt beskrivning av varorna med bl.a. följande uppgifter: — Det produktkodnummer (PCN) som använts för åtagandet. — En beskrivning i klartext av den vara som avses med respektive produktkodnummer. — Företagets produktkodnummer. — Taric-nummer. — Kvantitet (i ton). 7. Beskrivning av försäljningsvillkoren, med bl.a. följande uppgifter: — Priset per ton. — Betalningsvillkoren. — Leveransvillkoren. — Alla rabatter och avdrag. 8. Namnet på det företag som agerar som importör i gemenskapen och till vilket företaget direkt utfärdar den faktura som åtföljer de varor som omfattas av ett åtagande. 9. Namnet på den anställde vid företaget som har utfärdat fakturan samt åtföljande undertecknade försäkran: ”Jag intygar härmed att försäljningen för direkt export till Europeiska gemenskapen av de varor som avses i denna faktura omfattas av och sker enligt villkoren i det åtagande som gjorts av [FÖRETAGETS NAMN] och som godtagits av Europeiska kommissionen genom beslut 2009/736/EG ( 1 ) . Jag försäkrar att uppgifterna på denna faktura är fullständiga och korrekta. ( 1 ) EUT L 262, 6.10.2009, s. 50 .”