L_2016132SV.01008501.xml 21.5.2016 SV Europeiska unionens officiella tidning L 132/85 RÅDETS FÖRORDNING (EU, Euratom) 2016/804 av den 17 maj 2016 om ändring av förordning (EU, Euratom) nr 609/2014 om metoder och förfaranden för tillhandahållande av traditionella, momsbaserade egna medel och BNI-baserade egna medel samt åtgärder för att möta likviditetsbehov EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 322.2, med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, särskilt artikel 106a, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, med beaktande av Europaparlamentets yttrande ( 1 ) , med beaktande av Europeiska revisionsrättens yttrande ( 2 ) , och av följande skäl: (1) Rådets förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000 ( 3 ) omarbetades genom rådets förordning (EU, Euratom) nr 609/2014 ( 4 ) . Förordning (EU, Euratom) nr 609/2014 ska träda i kraft samma dag som rådets beslut 2014/335/EU, Euratom ( 5 ) . Beslutet har emellertid ännu inte trätt i kraft. (2) För att ge kommissionen (Eurostat) tillräcklig tid att bedöma alla relevanta uppgifter om bruttonationalinkomst (BNI) och ge BNI-kommittén tillräckligt med tid att utarbeta ett yttrande om BNI-uppgifter bör det vara möjligt att ändra BNI-uppgifter för ett budgetår till och med den 30 november det fjärde året efter det budgetåret. Kravet på att bevara styrkande dokument som rör egna medel från mervärdesskatt (moms) och BNI bör följaktligen också ges förlängd tillämpning från och med den 30 september till och med den 30 november det fjärde året efter det budgetår som de avser. (3) Den här förordningen bör återspegla den nuvarande ordningen enligt vilken kommissionens konton för egna medel enligt artikel 9 i förordning (EU, Euratom) nr 609/2014 ( kommissionens konton för egna medel ) förs av varje medlemsstats finansförvaltning eller centralbank. Begreppet finansförvaltning bör även omfatta andra offentliga enheter som utövar liknande funktioner. (4) Kommissionens konton för egna medel bör vara fria från avgifter och räntor. En tillämpning av avgifter eller negativa räntor skulle minska unionens budget och därmed leda till en ojämlik behandling av medlemsstaterna. När negativ ränta är tillämplig på kommissionens konton för egna medel bör därför berörda medlemsstater kreditera ett belopp som motsvarar beloppet för negativ ränta. Eftersom vissa medlemsstater inte har möjlighet att undvika de finansiella effekterna av skyldigheten att kreditera kommissionens konton för egna medel med sådana belopp av negativ ränta bör kommissionen ha som mål att vid täckande av sitt likviditetsbehov minska denna effekt genom att i första hand använda de belopp som krediterats de berörda kontona. (5) Kommissionens konton för egna medel bör endast debiteras på instruktion från kommissionen. Detta bör inte påverka tillämpningen av negativ ränta. (6) För att göra lagtexten tydligare och lättare att läsa bör artikel 10 i förordning (EU, Euratom) nr 609/2014 delas upp i flera artiklar. (7) Kommissionen bör alltid ha tillräckligt med likvida medel för att kunna verkställa de betalningskrav som ingår i budgetgenomförandet, vilka som regel är särskilt koncentrerade till årets första månader. Kommissionen har redan möjlighet att uppmana medlemsstaterna att tidigarelägga ytterligare upp till två tolftedelar för det särskilda syftet att betala utgifter för Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1307/2013 ( 6 ) . För att ytterligare minska risken för betalningsförseningar till följd av tillfällig brist på likvida medel bör kommissionen kunna uppmana medlemsstaterna att tidigarelägga upp till en ytterligare halv tolftedel för det särskilda syftet att betala utgifter för europeiska struktur- och investeringsfonderna enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 ( 7 ) , förutsatt att detta är motiverat av behovet av likvida medel. För att undvika alltför stort tryck på de nationella finansförvaltningarna bör det totala belopp som kan tidigareläggas till samma månad inte överstiga två ytterligare tolftedelar. Vidare får detta mot bakgrund av de särskilda betalningskrav som gäller EGFJ inte tillämpas till skada för EGFJ. (8) Enligt förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000 ska kommissionen beräkna justeringar av de moms- och BNI-baserade egna medlen, och informera medlemsstaterna därom, i så god tid att de kan föra in dessa justeringar på kommissionens konto för egna medel den första arbetsdagen i december. De belopp som efter justeringarna behövde göras tillgängliga den första arbetsdagen i december 2014 var högre än någonsin tidigare. För att undvika orimliga finanspolitiska påfrestningar för medlemsstaterna strax före årsskiftet infördes det genom rådets förordning (EU, Euratom) nr 1377/2014 ( 8 ) en ändring i förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000 som gör det möjligt för medlemsstaterna att i vissa undantagsfall senarelägga krediteringen av kommissionens konto för egna medel med de belopp som följer av sådana justeringar. (9) När förordning (EU, Euratom) nr 609/2014 träder i kraft kommer förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000 i sin ändrade lydelse att upphöra att vara tillämplig. Detta får dock inte påverka giltigheten av de senarelägganden av kreditering av justeringar som redan hade formellt begärts enligt förordning (EU, Euratom) nr 1377/2014 när den förordningen fortfarande var i kraft. (10) För enkelhetens skull och för att begränsa de ekonomiska påfrestningarna på medlemsstaterna och kommissionen, särskilt mot slutet av året, bör förfarandet för att justera de egna medlen från moms och BNI rationaliseras. Man bör förlänga tidsfristen från det att en medlemsstat tar emot en formell underrättelse om de justeringar som krävs till det att dessa krediteras kommissionens konto för egna medel. En sådan underrättelse och kreditering bör infalla under ett och samma år, och detta år bör också användas som referens i fråga om inverkan på de offentliga finanserna och vid tillämpningen av stabilitets- och tillväxtpakten. Det bör ske en omedelbar omfördelning av det totala beloppet av justeringar medlemsstaterna emellan som en anpassning till deras respektive andelar av de BNI-baserade egna medlen. Detta skulle undanröja behovet av det undantag som införts genom förordning (EU, Euratom) nr 1377/2014. (11) För att uppnå unionens mål bör förfarandet för beräkning av ränta utformas så att det kan garanteras att unionens egna medel görs tillgängliga i tid och i sin helhet. (12) I syfte att åstadkomma ökad rättssäkerhet och större tydlighet bör man i fråga om momsbaserade egna medel och BNI-baserade egna medel fastställa i vilka fall som dröjsmålsränta ska betalas. Med tanke på det som särskilt kännetecknar dessa egna medel, som har en kontrollcykel som möjliggör korrigeringar respektive justeringar inom en period på fyra år, bör ändringar av momsbaserade egna medel och BNI-baserade egna medel som följer av sådana korrigeringar eller justeringar inte medföra retroaktiv beräkning av ränta. Ränta avseende dessa medel bör därför endast betalas för försenad kreditering av belopp av månatliga tolftedelar och belopp som följer av den årliga beräkningen av justeringar för föregående budgetår. För att upprätthålla ett ordentligt incitament för vidtagande av korrigerande åtgärder bör ränta även betalas vid försening att kreditera belopp som följer av särskilda korrigeringar av momsredovisningar det datum som anges i enlighet med åtgärder som vidtas av kommissionen enligt artikel 9.1 andra stycket i rådets förordning (EEG, Euratom) nr 1553/89 ( 9 ) . Om en medlemsstat inte inom den explicita tidsfrist som fastställts av kommissionen lämnar de korrigeringar av BNI-uppgifter som är nödvändiga för att åtgärda punkter som anmälts av kommissionen eller en medlemsstat bör ränta också tillämpas på varje ökning av egna medel som följer av en justering som genomförs som en följd av att den anmälda punkten åtgärdats. Denna ränta bör tillämpas från och med den tidpunkt när beloppet för justeringen skulle ha krediterats, det vill säga den första arbetsdagen i juni året efter det år då den av kommissionen explicit angivna tidsfristen löpte ut, till och med den tidpunkt när det justerade beloppet krediteras kontot. I linje med gällande regler och praxis bör varje försening av kreditering i fråga om traditionella egna medel medföra beräkning av ränta. (13) Det räntesatssystem som anges i artikel 12 i förordning (EU, Euratom) nr 609/2014 bygger på en schablonmässig ökning med 2 procentenheter av basräntesatsen plus en ökning med 0,25 procentenheter för varje månad som krediteringen försenats, varvid den höjda räntesatsen är tillämplig på hela förseningsperioden. Detta räntesatssystem har starkt bidragit till att belopp i egna medel gjorts tillgängliga i tid och i sin helhet och systemets huvuddrag bör därför behållas. (14) Inte desto mindre har de nuvarande reglerna med konstant ökande räntesats lett till betalning av mycket höga räntesatser i exceptionella fall där det handlat om förseningar med många år. För att se till att systemet förblir proportionellt med bibehållen avskräckande verkan bör den ackumulerade ökningen i förhållande till bassatsen begränsas till ett årligt högsta värde på 16 procentenheter. (15) Å andra sidan kan den befintliga schablonmässiga ökningen med 2 procentenheter av basräntesatsen särskilt när det gäller kortvariga förseningar, utgöra ett negativt incitament mot att ställa egna medel till förfogande i tid, i situationer när refinansieringskostnaderna på penningmarknaden är högre än dröjsmålsräntan. För att systemet ska fungera ännu bättre bör därför den schablonmässiga ökningen av basräntesatsen höjas till 2,5 procentenheter, och den resulterande räntesats som tillämpas bör inte understiga den procentsatsen, även om den tillämpliga bassatsen är negativ. Denna ändring bör särskilt förebygga förseningar i tillhandahållandet av de månatliga tolftedelarna av egna medel baserade på moms och BNI, som för närvarande utgör mer än 80 % av unionens budgetinkomster. (16) För att främja ett effektivt skydd av unionens ekonomiska intressen och beakta de nyligen införda bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 952/2013 ( 10 ) , bör medlemsstaterna kunna fritas från skyldigheten att tillhandahålla unionen sådana belopp i traditionella egna medel som visat sig vara omöjliga att uppbära, i fall där detta beror på att bokföringen av eller underrättelsen om tullskulder har skjutits upp i syfte att inte skada en brottsutredning som påverkar unionens ekonomiska intressen. Kommissionen bör med minsta möjliga dröjsmål meddela medlemsstaterna, och vid behov uppdatera, de kriterier som kommer att vägleda bedömningen av fall där denna eventualitet föreligger. (17) Beloppsgränsen för rapportering av fall där traditionella egna medel förklarats eller bedömts omöjliga att uppbära bör höjas i syfte att minska den administrativa bördan för såväl medlemsstaterna som kommissionen. (18) Det bör klargöras att möjligheten för kommissionen att, i enlighet med artikel 14.3 i förordning (EU, Euratom) nr 609/2014 och endast i fall där ett lån som beviljats eller som det ställts garanti för inte återbetalas, överskrida sina tillgångar för att se till att unionens skyldigheter uppfylls inte bara ska gälla utlåning eller garantier som beviljats inom ramen för rådets förordningar och beslut, utan även inom ramen för förordningar och beslut som från och med Lissabonfördraget ska antas av Europaparlamentet och rådet tillsammans i enlighet med fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. (19) Förutom i exceptionella fall bör kommissionen till medlemsstaterna, eller deras nationella centralbanker, anmäla de order om transaktioner i likvida medel som påverkar sådana konton som öppnats för egna medel minst en dag innan dessa order ska verkställas. (20) Förordning (EU, Euratom) nr 609/2014 bör därför ändras i enlighet med detta. (21) Av konsekvensskäl bör den här förordningen träda i kraft samma dag som förordning (EU, Euratom) nr 609/2014. Den ändring som föreskrivs i den här förordningen av artikel 18 i förordning (EU, Euratom) nr 609/2014 bör tillämpas från och med den 1 januari 2014 för att garantera en fortsatt tillämpning av det undantag som infördes genom förordning (EU, Euratom) nr 1377/2014 till den dag då den här förordningen träder i kraft. Den ändring som föreskrivs i den här förordningen av artikel 12 i förordning (EU, Euratom) nr 609/2014 bör tillämpas i de fall där förfallodagen för de egna medlen infaller efter det att den här förordningen har trätt i kraft. Av proportionalitetsskäl bör medlemsstaterna emellertid även omfattas av begränsningen av den totala ökningen av räntesatsen, samt av begränsningen för betalning av ränta för momsbaserade egna medel endast i samband med förseningar som anges i artikel 12 i förordning (EU, Euratom) nr 609/2014, i dess ändrade lydelse genom den här förordningen, för egna medel som förföll innan den här förordningen trädde i kraft, när dessa egna medel blev kända efter dagen för ikraftträdandet. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Förordning (EU, Euratom) nr 609/2014 ska ändras på följande sätt: 1. I artikel 3 ska andra stycket ersättas med följande: ”De styrkande dokument som avser de statistiska förfaranden och beräkningsunderlag som avses i artikel 3 i förordning (EG, Euratom) nr 1287/2003 ska bevaras av medlemsstaterna till och med den 30 november det fjärde året efter budgetåret i fråga. De styrkande dokument som avser momsbaserade egna medel ska bevaras för samma period.” 2. Artikel 6 ska ändras på följande sätt: a) Punkt 1 ska ersättas med följande: ”1. Räkenskaper över egna medel ska föras av respektive medlemsstats finansförvaltning eller ett offentligt organ med liknande funktioner (nedan kallad finansförvaltningen ), eller av respektive medlemsstats nationella centralbank. Dessa räkenskaper ska delas upp på typ av medel.” b) Punkt 3 tredje stycket ska ändras på följande sätt: i) I första strecksatsen ska hänvisningen till ”artikel 10.3” ersättas av en hänvisning till ”artikel 10a.1”. ii) Andra strecksatsen ska ersättas med följande: ”— Resultatet av den beräkning som avses i artikel 10b.5 första stycket ska bokföras årligen, förutom de särskilda justeringar som avses i artikel 10b.2 b, vilka ska bokföras den första arbetsdagen i den månad som följer efter överenskommelsen mellan den berörda medlemsstaten och kommissionen.” 3. Artikel 9 ska ändras på följande sätt: a) Punkt 1 ska ändras på följande sätt: i) Första och andra styckena ska ersättas med följande: ”1. I enlighet med förfarandet i artiklarna 10, 10a och 10b ska varje medlemsstat kreditera egna medel på det konto som i kommissionens namn har öppnats i medlemsstatens finansförvaltning eller nationella centralbank. Med förbehåll för den tillämpning av negativ ränta som avses i tredje stycket får detta konto endast debiteras på instruktion från kommissionen. Kontot ska föras i nationell valuta och vara avgiftsfritt.” ii) Följande stycke ska läggas till: ”När negativ ränta tillämpas på det kontot ska den berörda medlemsstaten kreditera kontot med ett belopp som motsvarar beloppet av en sådan tillämplig negativ ränta, och detta ska ske senast den första arbetsdagen i den andra månaden efter tillämpningen av denna negativa ränta.” b) Punkt 2 ska ersättas med följande: ”2. Medlemsstaterna eller deras nationella centralbanker ska till kommissionen översända följande i elektronisk form: a) Ett kontoutdrag med uppgift om de belopp i egna medel som krediterats kommissionens konto eller en verifikation av den enskilda överföringen; detta ska ske samma dag som beloppen har krediterats. b) Ett kontoutdrag med uppgift om de belopp i egna medel som bokförts; detta ska ske senast den andra arbetsdagen efter det att beloppet i egna medel har krediterats; detta ska inte påverka tillämpningen av led a.” 4. Artikel 10 ska ersättas med följande: ”Artikel 10 Tillhandahållande av traditionella egna medel 1. Efter avdrag för kostnader för uppbörd enligt artiklarna 2.3 och 10.3 i beslut 2014/335/EU, Euratom ska de traditionella egna medel som avses i artikel 2.1 a i det beslutet krediteras senast den första arbetsdagen efter den nittonde dagen i den andra månad som följer efter den månad under vilken anspråket fastställdes enligt artikel 2 i denna förordning. För anspråk som redovisas i särskilda räkenskaper enligt artikel 6.3 andra stycket ska krediteringen dock ske senast den första arbetsdagen efter den nittonde dagen i den andra månad som följer efter den månad under vilken de belopp uppbars som motsvarar anspråken. 2. Vid behov får kommissionen uppmana medlemsstaterna att med en månad tidigarelägga krediteringen av andra medel än momsbaserade egna medel och BNI-baserade egna medel, på grundval av information som medlemsstaterna har tillgång till den femtonde dagen i den månaden. Varje tidigarelagd kreditering ska justeras påföljande månad i samband med den kreditering som avses i punkt 1. Denna justering ska innefatta en negativ kreditering som motsvarar beloppet av den tidigarelagda krediteringen. Artikel 10a Tillhandahållande av momsbaserade och BNI-baserade egna medel 1. De momsbaserade och de BNI-baserade egna medlen ska, med beaktande av hur den korrigering som Förenade kungariket beviljats för budgetobalanser samt den bruttominskning som beviljats Danmark, Nederländerna, Österrike och Sverige påverkar dessa medel, krediteras den första arbetsdagen i varje månad med en tolftedel av de belopp som redovisas i budgeten, omräknade till nationell valuta enligt den växelkurs som gällde den sista noteringsdagen det kalenderår som föregår budgetåret och som offentliggjorts i C-serien av Europeiska unionens officiella tidning . 2. För det särskilda syftet att enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1307/2013 ( *1 ) betala utgifter för EGJF får kommissionen, med hänsyn till unionens likviditet, uppmana medlemsstaterna att med upp till två månader under det första kvartalet i budgetåret tidigarelägga en tolftedel, eller en del därav, av de belopp i budgeten som är uppförda som momsbaserade egna medel eller BNI-baserade egna medel, med beaktande av hur den korrigering som Förenade kungariket beviljats för budgetobalanser och den bruttominskning som Danmark, Nederländerna, Österrike och Sverige beviljats påverkar dessa medel. Om inte annat följer av tredje stycket, får kommissionen för det särskilda syftet att enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 ( *2 ) betala utgifter för de europeiska struktur- och investeringsfonderna, med hänsyn till unionens likviditet, uppmana medlemsstaterna att under budgetårets första sex månader tidigarelägga upp till ytterligare en halv tolftedel av de belopp i budgeten som är uppförda som momsbaserade egna medel eller BNI-baserade egna medel, med beaktande av hur den korrigering som Förenade kungariket beviljats för budgetobalanser och den bruttominskning som Danmark, Nederländerna, Österrike och Sverige beviljats påverkar dessa medel. Det totala belopp som kommissionen enligt första och andra stycket får uppmana medlemsstaterna att tidigarelägga under samma månad får inte under några omständigheter överstiga ett belopp som motsvarar två ytterligare tolftedelar. Efter de första sex månaderna får den begärda månatliga krediteringen inte överstiga en tolftedel av de momsbaserade egna medlen och de BNI-baserade egna medlen, och krediteringen får inte heller överstiga de belopp som tas upp i budgeten för detta syfte. Kommissionen ska till medlemsstaterna senast två veckor i förväg anmäla den kreditering som begärs enligt första och andra stycket. Kommissionen ska i god tid, och senast sex veckor innan en kreditering begärs enligt andra stycket, underrätta medlemsstaterna om sin avsikt att begära en sådan kreditering. Punkt 4 rörande det belopp som ska krediteras i januari varje år och punkt 5, som ska tillämpas om budgeten inte är slutgiltigt antagen före början av budgetåret, ska tillämpas på dessa tidigarelagda krediteringar. 3. Varje förändring av den enhetliga procentsatsen för momsbaserade egna medel, av procentsatsen för BNI-baserade egna medel, av den korrigering som beviljas Förenade kungariket för budgetobalanser och av dess finansiering enligt artiklarna 4 och 5 i beslut 2014/335/EU, Euratom, samt av finansieringen av den bruttominskning som beviljats Danmark, Nederländerna, Österrike och Sverige, kräver att en ändringsbudget slutgiltigt antas, och ska medföra en justering av de tolftedelar som krediterats under budgetåret. Dessa justeringar ska göras i samband med den första krediteringen efter det slutgiltiga antagandet av ändringsbudgeten om denna antas före den sextonde dagen i månaden. I övriga fall ska justeringarna göras i samband med den andra krediteringen efter det slutgiltiga antagandet. Med avvikelse från artikel 11 i budgetförordningen ska dessa justeringar redovisas det budgetår som omfattas av ändringsbudgeten i fråga. 4. Beräkningen av tolftedelarna för januari varje budgetår ska baseras på de belopp som föreskrivs i det budgetförslag som avses i artikel 314.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), och ska räknas om till nationell valuta enligt de växelkurser som gällde den första noteringsdagen efter den 15 december det kalenderår som föregick budgetåret; justeringen ska ske i samband med krediteringen för följande månad. 5. Om budgeten inte har antagits slutgiltigt senast två veckor före bokföringen för januari följande budgetår, ska medlemsstaterna den första arbetsdagen i varje månad, inklusive januari, kreditera en tolftedel av det i den senast slutgiltigt antagna budgeten upptagna beloppet av momsbaserade egna medel och BNI-baserade egna medel, med beaktande av hur den korrigering som Förenade Kungariket beviljats för budgetobalanser och den bruttominskning som Danmark, Nederländerna, Österrike och Sverige beviljats påverkar dessa medel; justeringen ska ske den första dagen för kreditering efter det att budgeten slutgiltigt antagits, om den antagits före den sextonde dagen i månaden. I övriga fall ska justeringen göras den andra dagen för kreditering efter det att budgeten slutgiltigt antagits. 6. Finansieringen av den bruttominskning som beviljats Danmark, Nederländerna, Österrike och Sverige ska inte justeras i efterhand på grund av eventuella ändringar av BNI-uppgifterna i enlighet med artikel 2.2 i förordning (EG, Euratom) nr 1287/2003. Artikel 10b Justeringar av moms- och BNI-baserade egna medel från tidigare budgetår 1. Varje medlemsstat ska på grundval av den årliga översikt över beräkningsunderlag för momsbaserade egna medel som föreskrivs i artikel 7.1 i förordning (EEG, Euratom) nr 1553/89 debiteras ett belopp som beräknats från de uppgifter som anges i den berörda översikten och som baseras på den enhetliga procentsats som beslutats för det budgetår som översikten gäller, och sedan krediteras de tolv inbetalningar som gjorts under detta budgetår; debiteringen ska ske året efter det att översikten skickats. Dock får en medlemsstats beräkningsunderlag för momsbaserade egna medel på vilket den procentsatsen tillämpas inte överskrida den procentsats av dess BNI som fastställs i artikel 2.1 b i beslut 2014/335/EU, Euratom enligt artikel 2.7 första stycket i det beslutet. 2. Eventuella korrigeringar av beräkningsunderlaget för momsbaserade egna medel enligt artikel 9.1 i förordning (EEG, Euratom) nr 1553/89 ska för varje berörd medlemsstat vars beräkningsunderlag, dessa korrigeringar medräknade, inte överskrider de procentsatser som fastställs i artiklarna 2.1 b och 10.2 i beslut 2014/335/EU, Euratom medföra följande justeringar av det saldo som fastställs enligt punkt 1 i den här artikeln: a) De korrigeringar enligt artikel 9.1 första stycket i förordning (EEG, Euratom) nr 1553/89 som gjorts senast den 31 juli ska medföra en allmän justering det påföljande året. b) Särskilda justeringar får redovisas när som helst, om medlemsstaten och kommissionen är överens i enlighet med det artikel 9.1 första stycket i förordning (EEG, Euratom) nr 1553/89. c) Om de åtgärder som kommissionen vidtar enligt artikel 9.1 andra stycket i förordning (EEG, Euratom) nr 1553/89 för att korrigera beräkningsunderlaget medför en särskild justering av krediteringarna på det konto som avses i artikel 9.1 i den här förordningen, ska den justeringen göras den dag som anges av kommissionen enligt dessa åtgärder. De förändringar av BNI som avses i punkt 4 i den här artikeln ska också medföra en justering av saldot för varje medlemsstat vars beräkningsunderlag för de momsbaserade egna medlen – med de korrigeringar som avses i första stycket i den här punkten medräknade – begränsas till de procentsatser som fastställs i artiklarna 2.1 b och 10.2 i beslut 2014/335/EU, Euratom. 3. Utifrån sifferuppgifterna för total BNI till marknadspris samt dess komponenter från föregående år, lämnade av medlemsstaterna enligt artikel 2.2 i förordning (EG, Euratom) nr 1287/2003, ska varje medlemsstat under året efter det att sifferuppgifterna lämnats debiteras ett belopp som beräknas genom att den procentsats som antagits för det år som föregår det år då sifferuppgifterna lämnats tillämpas på medlemsstatens BNI och krediteras med de betalningar som gjorts det året. 4. Eventuella förändringar av BNI för tidigare budgetår enligt artikel 2.2 i förordning (EG, Euratom) nr 1287/2003 ska, om inte annat följer av artikel 5 i den förordningen, för varje berörd medlemsstat medföra en justering av det saldo som fastställs enligt punkt 3 i den här artikeln. Efter den 30 november det fjärde året efter ett givet budgetår ska förändringar av BNI inte längre beaktas, såvida de inte avser punkter som har anmälts inom denna tid av kommissionen eller den berörda medlemsstaten. 5. Kommissionen ska för varje medlemsstat beräkna skillnaden mellan de belopp som följer av de justeringar som avses i punkterna 1–4, med undantag av särskilda justeringar enligt punkt 2 b och c, och det totala belopp som blir produkten av en multiplikation av de totala justeringarna och den procentandel som den berörda medlemsstatens BNI utgör av summan av samtliga medlemsstaters BNI, enligt de sifferuppgifter som per den 15 januari tillämpas på den gällande budgeten för det år som följer på det år då de uppgifter som legat till grund för justeringarna lämnades in (nedan kallat nettobeloppet ). Vid denna beräkning ska belopp räknas om mellan de nationella valutorna och euron på grundval av den växelkurs som gällde den sista noteringsdagen det kalenderår som föregick året för bokföringen, vilken offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning , C-serien. Kommissionen ska underrätta medlemsstaterna om de belopp som följer av denna beräkning före den 1 februari året efter det år då de uppgifter som legat till grund för justeringarna lämnades in. Varje medlemsstat ska kreditera det konto som avses i artikel 9.1 nettobeloppet den första arbetsdagen i juni samma år. 6. Transaktionerna i punkterna 1–5 i den här artikeln utgör inkomsttransaktioner för det budgetår då ska krediteras det konto som avses i artikel 9.1. ( *1 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1307/2013 av den 17 december 2013 om regler för direktstöd för jordbrukare inom de stödordningar som ingår i den gemensamma jordbrukspolitiken och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 637/2008 och rådets förordning (EG) nr 73/2009 ( EUT L 347, 20.12.2013, s. 608 )." ( *2 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 av den 17 december 2013 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden, om fastställande av allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden och Europeiska havs- och fiskerifonden samt om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 ( EUT L 347, 20.12.2013, s. 320 ).” " 5. I artikel 11 ska punkt 2 ersättas med följande: ”2. Kommissionen ska beräkna justeringens storlek under det år som följer på det berörda budgetåret. Beräkningen ska grundas på de uppgifter för budgetåret i fråga när det gäller a) aggregerad BNI till marknadspris och dess komponenter, enligt uppgifter som medlemsstaterna lämnat i enlighet med artikel 2.2 i förordning (EG, Euratom) nr 1287/2003, b) utnyttjandet av driftsanslagen för den berörda åtgärden eller politiken. Justeringen ska beräknas genom att totalbeloppet för de berörda utgifterna, med undantag av de utgifter som finansieras av deltagande tredjeländer, multipliceras med den procentandel som den berörda medlemsstatens BNI utgör av summan av samtliga medlemsstaters BNI. Justeringen ska finansieras av de deltagande medlemsstaterna; varje medlemsstats andel av finansieringen ska beräknas genom att dess BNI divideras med summan av alla deltagande medlemsstaters BNI. Vid beräkningen av justeringen ska belopp i nationella valutor räknas om till euro, till den växelkurs som gällde den sista noteringsdagen det kalenderår som föregick budgetåret i fråga, vilken offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning , C-serien. Denna justering ska ske genom en enda operation varje berört budgetår och vara slutgiltig, även om BNI-uppgifterna senare skulle komma att revideras.” 6. Artikel 12 ska ersättas med följande: ”Artikel 12 Ränta på belopp som tillhandahållits för sent 1. En försening av en kreditering på det konto som avses i artikel 9.1 ska medföra att den berörda medlemsstaten ska betala ränta. 2. För momsbaserade och BNI-baserade egna medel ska ränta endast betalas i samband med förseningar av krediteringar av belopp a) som avses i artikel 10a, b) som följer av den beräkning som avses i artikel 10b.5 första stycket, vid den tidpunkt som anges i tredje stycket däri, c) som följer av särskilda justeringar av momsbaserade egna medel enligt artikel 10b.2 c i den här förordningen, den dag som angetts av kommissionen i enlighet med åtgärder som den vidtagit enligt artikel 9.1 andra stycket i förordning (EEG, Euratom) nr 1553/89, d) som följer av att en medlemsstat underlåtit att komma med korrigeringar av BNI-uppgifter som är nödvändiga för att åtgärda punkter som kommissionen eller medlemsstaten anmält enligt artikel 10b.4, inom den av kommissionen explicit angivna tidsfristen. Räntan på justeringar till följd av sådana korrigeringar ska beräknas från och med den första arbetsdagen i juni året efter det år då den av kommissionen explicit angivna tidsfristen löpte ut. 3. Räntebelopp som understiger 500 EUR ska inte krävas in. 4. För de medlemsstater som deltar i Ekonomiska och monetära unionen ska räntesatsen vara den räntesats som offentliggörs i C-serien av Europeiska unionens officiella tidning och som Europeiska centralbanken tillämpar på sina huvudsakliga refinansieringstransaktioner den första dagen i den månad då förfallodagen infaller, eller 0 procent, beroende på vad som är högst, ökad med 2,5 procentenheter. Denna räntesats ska ökas med 0,25 procentenheter för varje månad som krediteringen försenas. Den sammanlagda ökning som följer av att första och andra styckena tillämpas får inte överstiga 16 procentenheter. Den höjda räntesatsen ska gälla för hela dröjsmålsperioden. 5. För de medlemsstater som inte deltar i Ekonomiska och monetära unionen ska räntesatsen vara den räntesats som centralbankerna tillämpar på sina huvudsakliga refinansieringstransaktioner den första dagen i den aktuella månaden, eller 0 procent, beroende på vad som är högst, ökad med 2,5 procentenheter. För de medlemsstater som inte har tillgång till centralbankens räntesats, ska räntesatsen vara den mest likvärdiga räntesatsen som tillämpas på medlemsstatens penningmarknad den första dagen i den aktuella månaden, eller 0 procent, beroende på vad som är högst, ökad med 2,5 procentenheter. Denna räntesats ska ökas med 0,25 procentenheter för varje månad som krediteringen försenas. Den sammanlagda ökning som följer av att första och andra styckena tillämpas får inte överstiga 16 procentenheter. Den höjda räntan ska gälla för hela dröjsmålsperioden. 6. Artikel 9.2 och 9.3 ska i tillämpliga delar tillämpas på den betalning av ränta som avses i punkterna 1 och 2 i den här artikeln.” 7. Artikel 13 ska ändras på följande sätt: a) I punkt 2 ska följande införas som andra stycke: ”Medlemsstaterna får befrias från skyldigheten att ställa belopp som motsvarar anspråk som fastställts enligt artikel 2 till kommissionens förfogande om dessa anspråk visar sig vara omöjliga att uppbära på grund av att bokföringen eller underrättelsen om tullskulden skjuts upp i syfte att inte inverka menligt på en brottsutredning som berör unionens ekonomiska intressen.” b) I punkt 3 ska första stycket ersättas med följande: ”3. Om beloppet av de fastställda anspråk som berörs överstiger 100 000 EUR ska medlemsstaterna senast tre månader efter det administrativa beslut som avses i punkt 2, eller enligt de tidsfrister som anges i samma punkt, förse kommissionen med en rapport över de fall där punkt 2 har tillämpats.” 8. I artikel 14 ska punkterna 3 och 4 ersättas med följande: ”3. Endast i de fall när ett lån som beviljats eller som det ställts garanti för i enlighet med förordningar eller beslut som antagits av rådet, eller av Europaparlamentet och rådet, inte kan återbetalas, och när kommissionen inte kan vidta andra åtgärder enligt de finansiella villkoren för dessa lån i så god tid att unionen kan uppfylla sina juridiska skyldigheter mot långivarna, får bestämmelserna i punkterna 2 och 4, oavsett villkoren i punkt 2, provisoriskt tillämpas för att säkerställa betalning av räntor och amorteringar på unionens lån. 4. Med förbehåll för andra stycket ska skillnaden mellan totala tillgångar och likviditetsbehoven i största möjliga mån fördelas mellan medlemsstaterna i proportion till deras prognostiserade bidrag till budgetens inkomster. Kommissionen ska vid täckandet av sina likviditetsbehov sträva efter att minska effekterna av medlemsstaternas skyldighet att kreditera negativa räntebelopp i enlighet med artikel 9.1 tredje stycket genom att i första hand utnyttja de belopp som krediterats de berörda kontona.” 9. Artikel 15 ska ersättas med följande: ”Artikel 15 Verkställande av betalningsorder 1. Medlemsstaterna eller deras nationella centralbanker ska verkställa kommissionens betalningsorder enligt kommissionens instruktioner högst tre arbetsdagar efter det att ordern tagits emot. Vad gäller transaktioner i likvida medel ska medlemsstaterna eller deras nationella centralbanker verkställa en order inom den tid som begärs av kommissionen som, utom i undantagsfall, ska meddela dem minst en dag innan ordern ska verkställas. 2. Medlemsstaterna eller deras nationella centralbanker ska senast den andra arbetsdagen efter transaktionen och i elektronisk form tillsända kommissionen ett kontoutdrag där de berörda kontorörelserna framgår.” 10. Artikel 18 ska ersättas med följande: ”Artikel 18 Upphävande 1. Med förbehåll för punkt 2 ska förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000 upphöra att gälla med verkan från och med den 1 januari 2014. 2. Artikel 10.7a i förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000 ska upphöra att gälla med verkan från och med den dag då den här förordningen träder i kraft. 3. Hänvisningar till den upphävda förordningen ska anses som hänvisningar till den här förordningen och ska läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga II.” Artikel 2 Denna förordning träder i kraft samma dag som förordning (EU, Euratom) nr 609/2014 träder i kraft. Med förbehåll för tredje och fjärde styckena ska den tillämpas från och med samma dag. Artikel 1.6 ska tillämpas vid beräkningen av dröjsmålsränta för försenade inbetalningar av belopp i egna medel som förfaller efter dagen för denna förordnings ikraftträdande. Begränsningen av den totala ökningen av räntesatsen till 16 procentenheter och begränsningen av betalning av ränta för momsbaserade egna medel till att gälla endast i samband med dröjsmål med att kreditera belopp som följer av särskilda justeringar därav, den dag som angetts i enlighet med åtgärder som vidtagits av kommissionen, ska emellertid också tillämpas vid beräkningen av dröjsmålsränta för försenade inbetalningar av egna medel som förfallit före dagen för denna förordnings ikraftträdande, om dessa egna medel blir kända för kommissionen eller den berörda medlemsstaten först efter det att denna förordning träder i kraft. Artikel 1.10 ska tillämpas från och med den 1 januari 2014. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 17 maj 2016. På rådets vägnar M.H.P. VAN DAM Ordförande ( 1 ) Europaparlamentets yttrande av den 15 december 2015. ( 2 ) EUT C 5, 8.1.2016, s. 1 . ( 3 ) Rådets förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000 av den 22 maj 2000 om genomförande av beslut 2007/436/EG, Euratom om systemet för gemenskapernas egna medel ( EGT L 130, 31.5.2000, s. 1 ). ( 4 ) Rådets förordning (EU, Euratom) nr 609/2014 av den 26 maj 2014 om metoder och förfaranden för tillhandahållande av traditionella, momsbaserade egna medel och BNI-baserade egna medel samt åtgärder för att möta likviditetsbehov ( EUT L 168, 7.6.2014, s. 39 ). ( 5 ) Rådets beslut 2014/335/EU, Euratom av den 26 maj 2014 om systemet för Europeiska unionens egna medel ( EUT L 168, 7.6.2014, s. 105 ). ( 6 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1307/2013 av den 17 december 2013 om regler för direktstöd för jordbrukare inom de stödordningar som ingår i den gemensamma jordbrukspolitiken och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 637/2008 och rådets förordning (EG) nr 73/2009 ( EUT L 347, 20.12.2013, s. 608 ). ( 7 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 av den 17 december 2013 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden, om fastställande av allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden och Europeiska havs- och fiskerifonden samt om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 ( EUT L 347, 20.12.2013, s. 320 ). ( 8 ) Rådets förordning (EU, Euratom) nr 1377/2014 av den 18 december 2014 om ändring av förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000 om genomförande av beslut 2007/436/EG, Euratom om systemet för Europeiska gemenskapernas egna medel ( EUT L 367, 23.12.2014, s. 14 ). ( 9 ) Rådets förordning (EEG, Euratom) nr 1553/89 av den 29 maj 1989 om den slutliga enhetliga ordningen för uppbörd av egna medel som härrör från mervärdeskatt ( EGT L 155, 7.6.1989, s. 9 ). ( 10 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av den 9 oktober 2013 om fastställande av en tullkodex för unionen ( EUT L 269, 10.10.2013, s. 1 ).