L_2014189SV.01005001.xml 27.6.2014 SV Europeiska unionens officiella tidning L 189/50 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 654/2014 av den 15 maj 2014 om utövande av unionens rättigheter vid tillämpning och genomdrivande av internationella handelsregler och om ändring av rådets förordning (EG) nr 3286/94 om fastställande av gemenskapsförfaranden på den gemensamma handelspolitikens område i syfte att säkerställa gemenskapens rättigheter enligt internationella handelsregler, särskilt regler som fastställts av Världshandelsorganisationen (WTO) EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 207.2, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet ( 1 ) , och av följande skäl: (1) Unionen har ingått ett antal multilaterala, regionala och bilaterala internationella handelsavtal genom vilka rättigheter och skyldigheter till parternas ömsesidiga nytta har skapats. (2) Det är viktigt att unionen förfogar över lämpliga instrument för att se till att unionens rättigheter enligt internationella handelsavtal verkningsfullt kan utövas, så att dess ekonomiska intressen skyddas. Detta gäller särskilt situationer, när tredjeländer vidtar handelsbegränsande åtgärder som minskar de fördelar som unionens ekonomiska aktörer åtnjuter enligt internationella handelsavtal. Unionen bör kunna reagera skyndsamt och flexibelt enligt de förfaranden och tidsfrister som anges i de internationella handelsavtal som den har ingått. Det behövs därför regler som anger ramarna för utövandet av unionens rättigheter i vissa särskilda situationer. (3) Syftet med de tvistlösningsmekanismer som inrättats enligt avtalet om upprättande av Världshandelsorganisationen (WTO) och enligt andra internationella handelsavtal, inklusive regionala och bilaterala avtal, är att på ett konstruktivt sätt lösa eventuella tvister som uppkommer mellan unionen och andra parter i dessa avtal. Unionen bör trots det kunna tillfälligt upphäva medgivanden eller andra skyldigheter i enlighet med dessa tvistlösningsmekanismer, när andra sätt att finna en lösning på tvisten visat sig verkningslösa. Unionens åtgärder i sådana fall bör tjäna syftet att få det berörda tredjelandet att följa relevanta internationella handelsregler, så att en situation med ömsesidiga fördelar kan återupprättas. (4) Enligt WTO-avtalet om skyddsåtgärder ska en WTO-medlem som avser att vidta en skyddsåtgärd eller en förlängning av en skyddsåtgärd sträva efter att upprätthålla en väsentligen likvärdig nivå för medgivanden och andra skyldigheter mellan sig själv och de exporterande medlemmar som skulle påverkas av en sådan åtgärd. Liknande regler finns i andra internationella handelsavtal som unionen har ingått, inklusive regionala och bilaterala avtal. Unionen bör vidta motåtgärder genom att tillfälligt upphäva medgivanden eller andra skyldigheter, om det berörda tredjelandet inte genomför några adekvata och proportionella. Unionens åtgärder i de fallen bör tjäna syftet att få tredjeländer att införa handelsbefrämjande åtgärder så att en situation med ömsesidiga fördelar kan återupprättas. (5) I artikel XXVIII i Allmänna tull- och handelsavtalet 1994 (GATT 1994) och den därtill hörande överenskommelsen regleras ändringar och upphävanden av medgivanden i WTO-medlemmarnas tulltaxor. WTO-medlemmar som berörs av sådana ändringar har på vissa villkor rätt att upphäva väsentligen likvärdiga medgivanden. Unionen bör i sådana fall vidta motåtgärder, om inte enighet kan uppnås om kompenserande justeringar. Unionens åtgärder bör ha som mål att få tredjeländer att införa handelsbefrämjande åtgärder. (6) Unionen bör ha möjlighet att hävda sina rättigheter inom området offentlig upphandling, om en handelspartner underlåter att följa sina åtaganden enligt WTO-avtalet om offentlig upphandling eller andra internationella handelsavtal. I WTO-avtalet om offentlig upphandling sägs det att en tvist som uppstår med anledning av avtalet inte får leda till tillfälligt upphävande av medgivanden eller andra skyldigheter enligt andra angivna WTO-avtal. Unionens åtgärder bör syfta till att säkerställa att en väsentligen likvärdig nivå på medgivandena upprätthålls, i enlighet med vad som fastställs i de relevanta internationella handelsavtalen. (7) Medlemsstaterna bör se till att handelspolitiska åtgärder inom området offentlig upphandling tillämpas på deras respektive territorium på det sätt som är bäst lämpat för deras förvaltningsstruktur och förvaltningspraxis, under iakttagande av unionsrätten. (8) Handelspolitiska åtgärder som antas enligt denna förordning bör väljas och utformas på grundval av objektiva kriterier, inbegripet åtgärdernas ändamålsenlighet för att få tredjeländer att följa internationella handelsregler, deras potential att gottgöra ekonomiska aktörer i unionen som påverkas av tredjelandets åtgärder, och målet att minimera de negativa ekonomiska följderna för unionen, inklusive med avseende på viktiga råvaror. (9) Denna förordning bör inriktas på sådana åtgärder som unionen har erfarenhet av att utforma och tillämpa. Möjligheten att utvidga dess tillämpningsområde, så att det blir möjligt att anta åtgärder med avseende på immateriella rättigheter och ytterligare åtgärder som avser tjänster, bör bedömas som ett led i översynen av hur förordningen fungerar, med vederbörlig hänsyn tagen till varje områdes särdrag. (10) Vid genomdrivandet av unionens rättigheter bör varors ursprung fastställas i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 2913/92 ( 2 ) . Vid genomdrivandet av unionens rättigheter efter tvistlösning inom området offentlig upphandling bör en tjänsts ursprung fastställas på grundval av ursprunget för den fysiska eller juridiska person som tillhandahåller den. Upphandlande myndigheter eller enheter bör iaktta normal försiktighet och tillbörlig aktsamhet, när de bedömer information och garantier som anbudsgivare lämnar angående varors och tjänsters ursprung. (11) Kommissionen bör se över denna förordnings tillämpningsområde, sätt att fungera och effektivitet, inbegripet eventuella åtgärder med avseende på immateriella rättigheter och ytterligare åtgärder som avser tjänster, senast tre år efter det att den tillämpades för första gången eller senast fem år efter den dag den trädde i kraft, beroende på vad som infaller först. Kommissionen bör lämna en utvärderingsrapport till Europaparlamentet och rådet. Översynen får åtföljas av lämpliga lagstiftningsförslag. (12) Det är viktigt att säkerställa en effektiv kommunikation och ett effektivt åsiktsutbyte mellan kommissionen, å ena sidan, och Europaparlamentet och rådet, å andra sidan, särskilt i fråga om tvister med anledning av internationella handelsavtal som kan leda till att åtgärder antas enligt denna förordning. (13) Rådets förordning (EG) nr 3286/94 ( 3 ) bör ändras, så att den hänvisar till den här förordningen i fråga om genomförandet av handelspolitiska åtgärder. (14) För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av den här förordningen bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 ( 4 ) . (15) Med tanke på att det är en mycket komplex process att utreda de olika effekter som handelspolitiska åtgärder som antas enligt denna förordning kan ha, bör kommissionen, för att det ska finnas tillräckliga möjligheter att erhålla största möjliga stöd, inte anta genomförandeakter om, undantagsvis, den kommitté som avses i denna förordning inte avger något yttrande om kommissionens utkast till genomförandeakt. (16) För att skydda unionens intressen bör kommissionen anta genomförandeakter med omedelbar verkan om det, i vederbörligen motiverade fall med avseende på behovet av att anpassa den handelspolitiska åtgärden till den berörda tredje partens beteende, är nödvändigt på grund av tvingande skäl till skyndsamhet. (17) Denna förordning påverkar inte det eventuella antagandet av handelspolitiska åtgärder på grundval av andra relevanta unionsakter eller bestämmelserna i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, under iakttagande av tillämpliga bestämmelser i internationella handelsavtal om tillfälligt eller slutgiltigt upphävande av medgivanden eller andra skyldigheter. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Syfte I denna förordning fastställs regler och förfaranden för att säkerställa att unionens rättigheter att tillfälligt eller slutgiltigt upphäva medgivanden eller andra skyldigheter enligt internationella handelsavtal kan utövas på ett verkningsfullt sätt och i god tid, i syfte att a) reagera på tredjeländers överträdelser av internationella handelsregler som påverkar unionens intressen och på så sätt sträva efter en tillfredsställande lösning som återupprättar fördelarna för unionens ekonomiska aktörer, och b) vidta motåtgärder i fråga om medgivanden eller andra skyldigheter i handelsförhållandena med tredjeländer, när behandlingen av varor från unionen ändras på ett sådant sätt som påverkar unionens intressen. Artikel 2 Definitioner I denna förordning gäller följande definitioner: a) land : varje stat eller separat tullområde. b) medgivanden eller andra skyldigheter : tullmedgivanden eller andra förmåner som unionen har åtagit sig att tillämpa i sin handel med tredjeländer enligt internationella handelsavtal som den är part i. c) upphävnings- eller minskningsnivån : den omfattning i vilken de fördelar som unionen åtnjuter enligt ett internationellt handelsavtal påverkas. Om inte något annat anges i det relevanta avtalet, inbegriper den alla negativa ekonomiska följdverkningar av ett tredjelands åtgärder. d) obligatoriskt prispåslag : skyldighet för de upphandlande myndigheter eller enheter som bedriver offentlig upphandling att med vissa undantag höja priset på de tjänster och/eller varor med ursprung i vissa tredjeländer som har erbjudits i upphandlingsförfaranden. Artikel 3 Tillämpningsområde Denna förordning är tillämplig a) efter utslag i handelstvister enligt WTO-överenskommelsen om regler och förfaranden för tvistlösning (nedan kallad WTO-överenskommelsen om tvistlösning ), när unionen har bemyndigats att tillfälligt upphäva medgivanden eller andra skyldigheter enligt de multilaterala och plurilaterala avtal som omfattas av WTO-överenskommelsen om tvistlösning, b) efter utslag i handelstvister enligt andra internationella handelsavtal, inklusive regionala och bilaterala avtal, när unionen har rätt att tillfälligt upphäva medgivanden eller andra skyldigheter enligt sådana avtal, c) i händelse av motåtgärder i fråga om medgivanden eller andra skyldigheter, som kan vara berättigade på grund av att ett tredjeland har vidtagit en skyddsåtgärd enligt artikel 8 i WTO-avtalet om skyddsåtgärder eller enligt bestämmelserna om skyddsåtgärder i andra internationella handelsavtal, inklusive regionala eller bilaterala avtal, d) om en WTO-medlem ändrar sina medgivanden eller skyldigheter enligt artikel XXVIII i GATT 1994 och inga kompenserande justeringar har överenskommits. Artikel 4 Utövande av unionens rättigheter 1. Om åtgärder krävs för att skydda unionens intressen i sådana fall som avses i artikel 3, ska kommissionen anta genomförandeakter som fastställer lämpliga handelspolitiska åtgärder. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 8.2. 2. Genomförandeakter som antas enligt punkt 1 ska uppfylla följande krav: a) Om medgivanden eller andra skyldigheter tillfälligt upphävs efter ett utslag i en handelstvist enligt WTO-överenskommelsen om tvistlösning, får deras nivå inte överstiga den nivå som WTO:s tvistlösningsorgan har fastställt. b) Om medgivanden eller andra skyldigheter tillfälligt upphävs efter utslag i ett internationellt tvistlösningsförfarande enligt andra internationella handelsavtal, inklusive regionala och bilaterala avtal, får deras nivå inte överskrida den upphävnings- eller minskningsnivå som följer av det berörda tredjelandets åtgärd, enligt vad som fastställs av kommissionen eller fastställts genom skiljeförfarande, beroende på vad som är tillämpligt. c) Vid motåtgärder i fråga om medgivanden eller andra skyldigheter enligt bestämmelser om skyddsåtgärder i internationella handelsavtal ska unionens åtgärd vara väsentligt likvärdig med nivån för medgivanden eller andra skyldigheter som påverkas av skyddsåtgärden, i enlighet med villkoren i WTO-avtalet om skyddsåtgärder eller bestämmelserna om skyddsåtgärder enligt andra internationella handelsavtal, inklusive regionala och bilaterala avtal, enligt vilka skyddsåtgärden vidtas. d) Om medgivanden upphävs i handeln med ett tredjeland i enlighet med artikel XXVIII i GATT 1994 och den därtill hörande överenskommelsen ( 5 ) , ska de vara väsentligen likvärdiga med de medgivanden som har ändrats eller upphävts av tredjelandet, i enlighet med villkoren i artikel XXVIII i GATT 1994 och den därtill hörande överenskommelsen. 3. Handelspolitiska åtgärder som avses i punkt 1 ska fastställas enligt följande kriterier, med ledning av tillgängliga uppgifter och med beaktande av unionens allmänna intresse: a) Åtgärdernas ändamålsenlighet när det gäller att få tredjeländer att följa internationella handelsregler. b) Åtgärdernas potential att gottgöra ekonomiska aktörer i unionen som påverkas av tredjelandets åtgärder. c) Tillgång till alternativa källor till de berörda varorna eller tjänsterna, i syfte att undvika eller minimera negativa följder för industrier i efterföljande handelsled, upphandlande myndigheter eller enheter eller slutkonsumenter i unionen. d) Undvikande av oproportionerlig administrativ komplexitet och oproportionerliga kostnader vid tillämpningen av åtgärderna. e) Alla särskilda kriterier som kan vara angivna i internationella handelsavtal i samband med de fall som avses i artikel 3. Artikel 5 Handelspolitiska åtgärder 1. Utan att det påverkar tillämpningen av något internationellt avtal som unionen är part i ska de handelspolitiska åtgärder som kan införas genom en genomförandeakt enligt artikel 4.1 utgöras av följande: a) Tillfälligt upphävande av tullmedgivanden och införande av nya eller höjda tullar, inbegripet återinförande av tullar på mest gynnad nation-nivå eller införande av tullar utöver mest gynnad nation-nivå, eller införande av ytterligare avgifter på import eller export av varor. b) Införande eller ökning av kvantitativa begränsningar av import eller export av varor, oavsett om detta sker i form av kvoter, import- eller exportlicenser eller andra åtgärder. c) Tillfälligt upphävande av medgivanden avseende varor, tjänster eller leverantörer inom området offentlig upphandling genom i) uteslutning från offentlig upphandling av leverantörer av varor eller tjänster som är etablerade inom och verkar från det berörda tredjelandet och/eller av anbud vilkas totala värde till mer än 50 % utgörs av varor eller tjänster med ursprung i det berörda tredjelandet, och/eller ii) påförande av ett obligatoriskt prispåslag på anbud från leverantörer av varor eller tjänster som är etablerade inom och verkar från det berörda tredjelandet och/eller på den del av anbudet som utgörs av varor eller tjänster med ursprung i det berörda tredjelandet. 2. De åtgärder som antas enligt punkt 1 c ska a) inbegripa trösklar i enlighet med de berörda varornas eller tjänsternas egenskaper, från och med vilka uteslutningen och/eller det obligatoriska prispåslaget ska tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i det berörda handelsavtalet och upphävnings- eller minskningsnivån, b) fastställa de sektorer eller kategorier av varor eller tjänster på vilka de är tillämpliga och eventuella tillämpliga undantag, c) fastställa de upphandlande myndigheter eller enheter eller kategorier av upphandlande myndigheter eller enheter, förtecknade per medlemsstat, vilkas upphandling omfattas. Som grundval för detta fastställande ska varje medlemsstat inge en förteckning över lämpliga upphandlande myndigheter eller enheter eller kategorier av upphandlande myndigheter eller enheter. Åtgärderna ska säkerställa att en lämplig nivå för tillfälligt upphävande av medgivanden eller andra skyldigheter och en rättvis fördelning mellan medlemsstaterna uppnås. Artikel 6 Ursprungsregler 1. En varas ursprung ska fastställas i enlighet med förordning (EEG) nr 2913/92. 2. En tjänsts ursprung ska fastställas med utgångspunkt i var den fysiska eller juridiska person som tillhandahåller den har sitt ursprung. Tjänsteleverantörens ursprung ska anses vara följande: a) För en fysisk person det land där personen är medborgare eller har permanent uppehållstillstånd. b) För en juridisk person något av följande: i) Om tjänsten tillhandahålls på annat sätt än genom affärsrörelse i unionen, det land där den juridiska personen har bildats eller på annat sätt organiserats enligt lagstiftningen i landet och på vars territorium den juridiska personen utövar faktisk affärsverksamhet. ii) Om tjänsten tillhandahålls genom affärsrörelse i unionen, den medlemsstat där den juridiska personen är etablerad och på vars territorium den utövar sådan faktisk affärsverksamhet som har en direkt och verklig koppling till den medlemsstatens ekonomi. Vid tillämpningen av led b ii i första stycket ska, om den juridiska person som tillhandahåller tjänsten inte utövar faktisk affärsverksamhet som har en direkt och verklig koppling till ekonomin i den medlemsstat där den är etablerad, ursprunget för den juridiska personen anses vara ursprunget för den fysiska eller juridiska person som äger eller kontrollerar den. Den juridiska person som tillhandahåller tjänsten ska anses ägas av personer från ett visst land, om mer än 50 % av dess aktiekapital ägs av nyttjandeberättigade personer från detta land, och kontrolleras av personer från ett visst land, om dessa personer har befogenhet att utse en majoritet av styrelseledamöterna eller på annat sätt lagenligt leda verksamheten. Artikel 7 Tillfälligt upphävande, ändring och upphävande av åtgärder 1. Om det berörda tredjelandet efter antagandet av en genomförandeakt enligt artikel 4.1 ger unionen adekvat och proportionerlig kompensation i sådana fall som avses i artikel 3.1 a och b, får kommissionen tillfälligt upphäva tillämpningen av genomförandeakten, så länge som kompensationsperioden varar. Det tillfälliga upphävandet ska beslutas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 8.2. 2. Kommissionen ska upphäva en genomförandeakt som antagits enligt artikel 4.1 i alla nedanstående fall: a) När ett tredjeland vars åtgärder konstaterades strida mot internationella handelsregler i ett tvistelösningsförfarande självmant återgår till att följa reglerna eller om en ömsesidigt tillfredsställande lösning har nåtts på annat sätt. b) Vid motåtgärder i fråga om medgivanden eller skyldigheter efter det att ett tredjeland har antagit en skyddsåtgärd, när skyddsåtgärden upphävs eller löper ut eller när det berörda tredjelandet ger unionen adekvat och proportionerlig kompensation efter antagandet av en genomförandeakt enligt artikel 4.1. c) I fall där en WTO-medlem har ändrat sina medgivanden enligt artikel XXVIII i GATT 1994, när det berörda tredjelandet ger unionen adekvat och proportionerlig kompensation efter antagandet av en genomförandeakt enligt artikel 4.1. Det upphävande som avses i första stycket ska beslutas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 8.2. 3. Om det är nödvändigt att justera handelspolitiska åtgärder som har antagits enligt denna förordning, om inte annat följer av artikel 4.2 och 4.3, får kommissionen göra alla lämpliga ändringar i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 8.2. 4. Vid vederbörligen motiverade och tvingande skäl till skyndsamhet med avseende på slutgiltigt upphävande eller ändring av det berörda tredjelandets åtgärd, ska kommissionen, på sätt som föreskrivs i den här artikeln och i enlighet med det förfarande som avses i artikel 8.3, anta genomförandeakter med omedelbar verkan för att tillfälligt upphäva, ändra eller upphäva genomförandeakter som har antagits enligt artikel 4.1. Artikel 8 Kommittéförfarande 1. Kommissionen ska biträdas av den kommitté som har inrättats genom förordning (EG) nr 3286/94. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i artikel 3 i förordning (EU) nr 182/2011. 2. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas. Om kommittén inte avger något yttrande, ska kommissionen inte anta utkastet till genomförandeakt och artikel 5.4 tredje stycket i förordning (EU) nr 182/2011 ska tillämpas. 3. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 8 i förordning (EU) nr 182/2011 jämförd med artikel 5 i den förordningen tillämpas. Artikel 9 Insamling av uppgifter 1. Kommissionen ska för tillämpningen av denna förordning inhämta uppgifter och synpunkter rörande unionens ekonomiska intressen beträffande enskilda varor eller tjänster eller enskilda sektorer genom ett tillkännagivande i Europeiska unionens officiella tidning eller genom andra lämpliga offentliga kommunikationsmedier, med angivande av tidsfristen för inlämning av uppgifter. Kommissionen ska beakta de mottagna uppgifterna. 2. Uppgifter som tas emot enligt denna förordning får endast användas för de ändamål för vilka de begärdes. 3. Varken Europaparlamentet, rådet, kommissionen, medlemsstaterna eller deras respektive tjänstemän får avslöja konfidentiella uppgifter som lämnas i enlighet med denna förordning, utan uttryckligt tillstånd från uppgiftslämnaren. 4. Uppgiftslämnaren får begära att uppgifterna ska behandlas konfidentiellt. I så fall ska uppgifterna åtföljas av en icke-konfidentiell sammanfattning, där uppgifterna läggs fram i allmänna ordalag, eller av en motivering till varför uppgifterna inte kan sammanfattas. 5. Uppgifterna får lämnas utan avseende, om det visar sig att en begäran om konfidentiell behandling inte är befogad och uppgiftslämnaren är ovillig att offentliggöra uppgifterna eller att godkänna att de redovisas i allmänt hållen eller sammanfattad form. 6. Punkterna 2–5 får inte förhindra att unionens institutioner och medlemsstaternas myndigheter lämnar ut allmän information. Vid sådana utlämnanden av uppgifter ska hänsyn tas till de berörda parternas berättigade intresse av att deras affärshemligheter inte röjs. Artikel 10 Översyn 1. Senast tre år efter det att en genomförandeakt antagits för första gången, eller senast den 18 juli 2019 beroende på vad som infaller först, ska kommissionen se över denna förordnings tillämpningsområde, särskilt när det gäller de handelspolitiska åtgärder som får antas, och dess genomförande, och ska rapportera sina slutsatser till Europaparlamentet och rådet. 2. Utan hinder av punkt 1 ska kommissionen göra en översyn, som ska syfta till att inom ramen för denna förordning föreslå ytterligare handelspolitiska åtgärder som tillfälligt upphäver medgivanden eller andra skyldigheter på området tjänstehandel. Kommissionen ska bland annat undersöka följande aspekter: a) Den internationella utvecklingen med avseende på tillfälligt upphävande av andra skyldigheter enligt allmänna tjänstehandelsavtalet (Gats). b) Utvecklingen i unionen med avseende på antagandet av gemensamma bestämmelser för tjänstesektorer. c) Ändamålsenligheten i eventuella ytterligare handelspolitiska åtgärder som ett medel att hävda unionens rättigheter enligt internationella handelsavtal. d) Tillgängliga mekanismer för att säkerställa ett praktiskt genomförande av eventuella ytterligare handelspolitiska åtgärder avseende tjänster på ett enhetligt och effektivt sätt. e) Konsekvenser för tjänsteleverantörer som är verksamma i unionen vid tidpunkten för antagande av genomförandeakterna enligt denna förordning. Kommissionen ska rapportera om sin inledande bedömning till Europaparlamentet och rådet senast den 18 juli 2017. Artikel 11 Ändringar av andra rättsakter Artikel 13.3 i förordning (EG) nr 3286/94 ska ersättas med följande: "3. Om unionen sedan den agerat i enlighet med artikel 12.2 måste fatta beslut om de handelspolitiska åtgärder som ska antas i enlighet med artikel 11.2 c eller artikel 12, ska den utan dröjsmål agera i enlighet med artikel 207 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och, i förekommande fall, i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 654/2014 ( 6 ) eller varje annat tillämpligt förfarande. Artikel 12 Ikraftträdande Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning . Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 15 maj 2014. På Europaparlamentets vägnar M. SCHULZ Ordförande På rådets vägnar D. KOURKOULAS Ordförande ( 1 ) Europaparlamentets ståndpunkt av den 2 april 2014 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 8 maj 2014. ( 2 ) Rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen ( EGT L 302, 19.10.1992, s. 1 ). ( 3 ) Rådets förordning (EG) nr 3286/94 av den 22 december 1994 om fastställande av gemenskapsförfaranden på den gemensamma handelspolitikens område i syfte att säkerställa gemenskapens rättigheter enligt internationella handelsregler, särskilt regler som fastställts av Världshandelsorganisationen (WTO) ( EGT L 349, 31.12.1994, s. 71 ). ( 4 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter ( EUT L 55, 28.2.2011, s. 13 ). ( 5 ) Överenskommelsen Bättre tolkning och tillämpning av artikel XXVIII (Understanding "Interpretation and Application of Article XXVIII"). Kommissionens uttalande Kommissionen välkomnar antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om utövande av unionens rättigheter vid tillämpning och genomdrivande av internationella handelsregler och om ändring av förordning (EG) nr 3286/94. Enligt förordningen har kommissionen befogenhet att anta genomförandeakter i vissa särskilda situationer. Detta ska ske på grundval av objektiva kriterier och kontrolleras av medlemsstaterna. Vid utövandet av denna befogenhet har kommissionen för avsikt att agera i enlighet med denna förklaring. När kommissionen utarbetar utkast till genomförandeakter kommer den att genomföra omfattande samråd för att garantera att alla berörda intressen beaktas. Genom dessa samråd kommer kommissionen att ta emot synpunkter från privata aktörer som berörs av tredjeländers åtgärder eller av eventuella handelspolitiska åtgärder som antas av unionen. Kommissionen förväntar sig också synpunkter från myndigheter som kan komma att genomföra eventuella handelspolitiska åtgärder som unionen antar. När det gäller åtgärder inom området för offentlig upphandling kommer i synnerhet synpunkter från medlemsstaternas myndigheter att beaktas vid utarbetandet av utkast till genomförandeakter. Kommissionen anser att det är viktigt att medlemsstaterna blir informerade i god tid när den har för avsikt att anta genomförandeakter enligt förordningen, så att de kan bidra till välgrundade beslut. Kommissionen kommer att arbeta för att uppnå detta mål. Kommissionen bekräftar att den utan dröjsmål till Europaparlamentet och rådet kommer att sända de utkast till genomförandeakter som den förelägger kommittén med företrädare för medlemsstaterna. Efter kommitténs yttrande kommer kommissionen också att utan dröjsmål sända de slutgiltiga utkasten till genomförandeakter till Europaparlamentet och rådet. Kommissionen kommer regelbundet att underrätta Europaparlamentet och rådet om den internationella utvecklingen som kan medföra att åtgärder behöver antas enligt förordningen. Detta kommer att ske via ansvariga kommittéer och utskott i rådet och Europaparlamentet. Kommissionen välkomnar Europaparlamentets avsikt att främja en strukturerad dialog om tvistlösning och frågor som rör tillämpningen. Kommissionen kommer att delta i särskilda sammanträden med det ansvariga parlamentsutskottet för att diskutera handelstvister och åtgärder för tillämpning, även i fråga om konsekvenserna för företagen i unionen. Slutligen bekräftar kommissionen att den fäster stor vikt vid att se till att förordningen är ett verkningsfullt och resurseffektivt verktyg för att se till att unionens rättigheter enligt internationella handelsavtal genomdrivs, även när det gäller handel med tjänster. Kommissionen kommer därför i enlighet med förordningen att se över tillämpningsområdet för artikel 5 med målet att den ska omfatta ytterligare handelspolitiska åtgärder som gäller handeln med tjänster, så snart det är möjligt att säkerställa att denna typ av åtgärder är genomförbara och effektiva.