L_2023132SV.01000101.xml 17.5.2023 SV Europeiska unionens officiella tidning L 132/1 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2023/969 av den 10 maj 2023 om inrättande av en samarbetsplattform till stöd för gemensamma utredningsgruppers funktion och om ändring av förordning (EU) 2018/1726 EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 82.1 andra stycket d, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet ( 1 ) , och av följande skäl: (1) Unionen har satt som mål att erbjuda sina medborgare ett område med frihet, säkerhet och rättvisa utan inre gränser, där den fria rörligheten för personer säkerställs. Samtidigt bör unionen säkerställa att detta område förblir säkert. Det målet kan endast uppnås genom effektivare och mer samordnat samarbete mellan de nationella och internationella brottsbekämpande och rättsliga myndigheterna och genom lämpliga åtgärder för att förebygga och bekämpa brottslighet, inbegripet organiserad brottslighet och terrorism. (2) Att uppnå det målet är särskilt svårt när brottsligheten har en gränsöverskridande dimension på två eller fler medlemsstaters och/eller tredjeländers territorium. I sådana situationer måste medlemsstaterna kunna förena sina krafter och sin verksamhet för att möjliggöra effektiva och ändamålsenliga gränsöverskridande utredningar och lagföringsförfaranden, för vilka utbyte av information och bevis är avgörande. Ett av de mest framgångsrika verktygen för sådant gränsöverskridande samarbete är gemensamma utredningsgrupper, som möjliggör direkt samarbete och kommunikation mellan rättsliga och brottsbekämpande myndigheter i två eller flera medlemsstater och eventuellt tredjeländer så att de kan organisera sina åtgärder och utredningar på ett så effektivt sätt som möjligt. Gemensamma utredningsgrupper inrättas för ett särskilt ändamål och en begränsad period av de behöriga myndigheterna i två eller flera medlemsstater och eventuellt tredjeländer, för att genomföra brottsutredningar med gränsöverskridande konsekvenser gemensamt. (3) Gemensamma utredningsgrupper har visat sig vara avgörande för att förbättra det rättsliga samarbetet avseende utredning och lagföring av gränsöverskridande brott, såsom it-brottslighet, terrorism och grov och organiserad brottslighet, genom att minska tidskrävande förfaranden och formaliteter mellan medlemmar i en gemensam utredningsgrupp. Den ökade användningen av gemensamma utredningsgrupper har också förbättrat kulturen för gränsöverskridande samarbete på det straffrättsliga området mellan rättsliga myndigheter i unionen. (4) I unionens regelverk finns det två rättsliga ramar för att inrätta gemensamma utredningsgrupper med deltagande av minst två medlemsstater: artikel 13 i konventionen upprättad av rådet på grundval av artikel 34 i fördraget om Europeiska unionen, om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål mellan Europeiska unionens medlemsstater ( 2 ) och rådets rambeslut 2002/465/RIF ( 3 ) . Tredjeländer kan medverka som parter i gemensamma utredningsgrupper om det finns en rättslig grund för en sådan medverkan, såsom artikel 20 i det andra tilläggsprotokollet till den europeiska konventionen om inbördes rättshjälp i brottmål, undertecknat i Strasbourg den 8 november 2001 ( 4 ) och artikel 5 i avtalet om ömsesidig rättslig hjälp mellan Europeiska unionen och Amerikas förenta stater ( 5 ) . (5) Internationella rättsliga myndigheter spelar en avgörande roll för utredning och lagföring av internationella brott. Deras företrädare kan delta i en viss gemensam utredningsgrupp på inbjudan av medlemmarna i den gemensamma utredningsgruppen med stöd av den relevanta överenskommelsen om inrättandet av en gemensam utredningsgrupp (överenskommelsen om en gemensam utredningsgrupp). Mot denna bakgrund bör utbyte underlättas av information och bevis mellan nationella behöriga myndigheter och alla andra domstolar, tribunaler eller mekanismer som avser att ta itu med allvarliga brott som berör hela det internationella samfundet, särskilt Internationella brottmålsdomstolen (ICC). Denna förordning bör därför ge företrädare för sådana internationella rättsliga myndigheter åtkomst till it-plattformen (samarbetsplattformen för gemensamma utredningsgrupper, samarbetsplattformen) för att stärka det internationella samarbetet avseende utredning och lagföring av internationella brott. (6) Det finns ett akut behov av en samarbetsplattform där gemensamma utredningsgrupper kan kommunicera effektivt och utbyta information och bevis på ett säkert sätt för att säkerställa att de som har begått de allvarligaste brotten snabbt kan hållas ansvariga. Behovet understryks av mandatet för Europeiska unionens byrå för straffrättsligt samarbete (Eurojust) som fastställdes i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1727 ( 6 ) , ändrat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2022/838 ( 7 ) , som gör det möjligt för Eurojust att bevara, analysera och lagra bevis rörande folkmord, brott mot mänskligheten, krigsförbrytelser och brott som hör samman med sådan brottslighet och möjliggör utbyte av relaterad bevisning med behöriga nationella myndigheter och internationella rättsliga myndigheter, särskilt ICC. (7) I de befintliga rättsliga ramarna på unionsnivå fastställs inte hur de enheter som deltar i en gemensam utredningsgrupp ska utbyta information och kommunicera. Dessa enheter når en överenskommelse om sådant utbyte och sådan kommunikation på grundval av behoven och tillgängliga medel. För att bekämpa alltmer komplex och snabbt föränderlig gränsöverskridande brottslighet är snabbhet, samarbete och effektivitet av avgörande betydelse. Det finns emellertid för närvarande inget system som stöder förvaltningen av de gemensamma utredningsgrupperna, möjliggör effektivare bevissökning och registrering och säkrar de uppgifter som utbyts mellan de som medverkar i en gemensam utredningsgrupp. Det saknas helt klart en särskild säker och effektiv kanal som alla som medverkar i en gemensam utredningsgrupp skulle kunna använda för att snabbt utbyta stora mängder information och bevis eller möjliggöra säker och effektiv kommunikation. Dessutom finns det inget system för stöd av antingen förvaltning av en gemensam utredningsgrupp, inbegripet när det gäller spårbarheten för bevis som utbyts mellan de som medverkar i en gemensam utredningsgrupp på ett sätt som överensstämmer med de rättsliga kraven inför nationella domstolar, eller planering och samordning av en gemensam utredningsgrupps verksamhet. (8) Mot bakgrund av de ökande möjligheterna att infiltrera it-system skulle den aktuella situationen kunna hämma de gränsöverskridande utredningarnas effektivitet och ändamålsenlighet samt äventyra och bromsa sådana utredningar och lagföringsförfaranden på grund av osäkert och icke-digitalt utbyte av information och bevis, vilket skulle öka kostnaderna. Särskilt de rättsliga och brottsbekämpande myndigheterna behöver säkerställa att deras system är så moderna och så säkra som möjligt och att alla medlemmar i en gemensam utredningsgrupp enkelt kan ansluta sig och interagera, oberoende av sina nationella system. (9) Det är viktigt att de gemensamma utredningsgruppernas samarbete förbättras och stöds av moderna it-verktyg. Utbytena mellan de som medverkar i en gemensam utredningsgrupp skulle kunna göras mycket snabbare och effektivare genom inrättandet av en särskild it-plattform för att stödja de gemensamma utredningsgruppernas funktion. Det är därför nödvändigt att fastställa regler för att på unionsnivå inrätta en samarbetsplattform för att underlätta samarbete, säker kommunikation och utbyte av information och bevis för de som medverkar i en gemensam utredningsgrupp. (10) Samarbetsplattformen bör endast användas om det, bland annat, finns en unionsrättslig grund för inrättandet av en gemensam utredningsgrupp. För samtliga gemensamma utredningsgrupper som enbart inrättats på internationella rättsliga grunder bör samarbetsplattformen för gemensamma utredningsgrupper inte användas, eftersom den finansieras genom unionens budget och utvecklas på grundval av unionslagstiftningen. Om de behöriga myndigheterna i ett tredjeland dock är en part i en överenskommelse om en gemensam utredningsgrupp som har en unionsrättslig grund samt en internationell rättslig grund, bör företrädarna för behöriga myndigheter i det tredjelandet anses vara medlemmar i den gemensamma utredningsgruppen. (11) Användningen av samarbetsplattformen bör vara frivillig. Med tanke på dess mervärde för gränsöverskridande utredningar rekommenderas det dock med eftertryck att den används. Huruvida samarbetsplattformen används eller inte bör inte påverka lagligheten hos andra former av kommunikation eller informationsutbyte, det bör inte heller ändra det sätt på vilket de gemensamma utredningsgrupperna inrättas, organiseras eller fungerar. Inrättandet av samarbetsplattformen bör inte påverka de underliggande rättsliga grunderna för inrättandet av gemensamma utredningsgrupper och inte heller påverka den tillämpliga nationella processlagstiftningen om insamling av bevis och användning av dem. Tjänstemän från andra nationella behöriga myndigheter, t.ex. tullen, när de är medlemmar i gemensamma utredningsgrupper som inrättats med stöd i rambeslut 2002/465/RIF bör ha åtkomst till de gemensamma utredningsgruppernas samarbetsutrymmen (samarbetsutrymmen). Samarbetsplattformen bör endast tillhandahålla ett säkert it-verktyg för att förbättra samarbetet, påskynda informationsflödet mellan dess användare och öka säkerheten för de uppgifter som utbyts och de gemensamma utredningsgruppernas ändamålsenlighet. (12) Samarbetsplattformen bör omfatta den gemensamma utredningsgruppens verksamhet under och efter dess operativa fas, från det att medlemmarna undertecknar den relevanta överenskommelsen om den gemensamma utredningsgruppen och till dess att utvärderingen av utredningsgruppen har slutförts. Eftersom de aktörer som deltar i inrättandet av en gemensam utredningsgrupp skiljer sig från dem som är medlemmar i gruppen när den väl har inrättats bör inrättandet, särskilt förhandlingarna om innehållet i och undertecknandet av överenskommelsen, inte ske genom samarbetsplattformen. Eftersom det dock finns ett behov av ett elektroniskt verktyg för undertecknandet av en överenskommelse om en gemensam utredningsgrupp, är det viktigt att kommissionen överväger att låta det förfarandet omfattas av systemet för digitalt utbyte av elektroniska bevis (eEDES), som är en säker internetportal för elektroniska begäranden och svar som kommissionen tagit fram, i detta syfte. (13) Medlemmarna i en gemensam utredningsgrupp som utnyttjar samarbetsplattformen bör uppmuntras att göra en utvärdering av gruppen, antingen under den operativa fasen eller efter det att den har avvecklats, med hjälp av samarbetsplattformens verktyg. (14) En överenskommelse om en gemensam utredningsgrupp, inbegripet eventuella tillägg, bör vara en förutsättning för att samarbetsplattformen ska kunna användas. Innehållet i alla framtida sådana överenskommelser bör anpassas för att ta hänsyn till de tillämpliga bestämmelserna i denna förordning. (15) Nätverket av nationella experter på gemensamma utredningsgrupper, som grundades 2005 (nätverket för gemensamma utredningsgrupper), har utarbetat en modell för överenskommelse som innehåller tillägg, för att underlätta inrättandet av gemensamma utredningsgrupper. Innehållet i modellen för överenskommelse och dess tillägg bör anpassas för att beakta beslutet att använda samarbetsplattformen och reglerna för åtkomst till samarbetsplattformen. (16) Ur ett operativt perspektiv bör samarbetsplattformen bestå av isolerade samarbetsutrymmen som inrättas för varje enskild gemensam utredningsgrupp i samarbetsplattformen. (17) Ur ett tekniskt perspektiv bör samarbetsplattformen vara tillgänglig via en säker internetanslutning och bestå av ett centraliserat informationssystem som är tillgängligt via en säker webbportal, kommunikationsprogramvara för mobila enheter och stationära enheter, inbegripet en avancerad loggnings- och spårningsmekanism, och en förbindelse mellan det centraliserade informationssystemet och det tillämpliga it-verktyget som stödjer de gemensamma utredningsgruppernas funktion och som förvaltas av sekretariatet för nätverket för gemensamma utredningsgrupper. (18) Syftet med samarbetsplattformen bör vara att underlätta samordningen och förvaltningen av en gemensam utredningsgrupp. Samarbetsplattformen bör säkerställa utbyte och tillfällig lagring av operativ information och operativa bevis, tillhandahålla säker kommunikation, möjliggöra spårbarhet och främja utvärderingen av den gemensamma utredningsgruppen. Alla de som medverkar i en gemensam utredningsgrupp bör uppmuntras att använda alla samarbetsplattformens funktioner och att i så stor utsträckning som möjligt ersätta de kanaler för kommunikation och datautbyte som för närvarande används med dem i samarbetsplattformen. (19) Samordning och utbyte av uppgifter mellan unionens byråer och organ inom området frihet, säkerhet och rättvisa som medverkar i rättsligt samarbete och medlemmar i en gemensam utredningsgrupp är centralt för att säkerställa ett samordnat unionssvar på brottslig verksamhet och kunna ge avgörande stöd till medlemsstaterna för att bekämpa brottslighet. Samarbetsplattformen bör komplettera de befintliga verktyg som möjliggör säkert datautbyte mellan rättsliga och brottsbekämpande myndigheter, såsom nätapplikationen för säkert informationsutbyte (Siena) som förvaltas av Europeiska unionens byrå för samarbete inom brottsbekämpning (Europol) inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/794 ( 8 ) . (20) Samarbetsplattformens kommunikationsrelaterade funktioner bör tillhandahållas av senaste programvara som möjliggör icke-spårbar kommunikation som lagras lokalt på de enheter som tillhör samarbetsplattformens användare. (21) Funktionalitet som möjliggör utbyte av operativ information och operativa bevis, inbegripet stora filer, bör säkerställas genom en mekanism för uppladdning och nedladdning som är utformad för att lagra uppgifterna centralt endast under den begränsade tid som krävs för att tekniskt överföra uppgifterna. Så snart uppgifterna har laddats ned av alla mottagare bör de raderas automatiskt och permanent från samarbetsplattformen. (22) Med tanke på dess erfarenhet av att förvalta stora system på området rättsliga och inrikes frågor bör Europeiska unionens byrå för den operativa förvaltningen av stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa (eu-Lisa), som inrättades genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1726 ( 9 ) , anförtros uppgiften att utforma, utveckla och driva samarbetsplattformen med hjälp av Sienas befintliga funktioner och andra funktioner inom Europol för att säkerställa komplementaritet och, i förekommande fall, konnektivitet. eu-Lisas mandat bör därför ändras för att återspegla dessa nya uppgifter, och eu-Lisa bör ges tillräcklig finansiering och personal för att kunna fullgöra sina skyldigheter enligt denna förordning. I detta avseende bör regler fastställas om eu-Lisas ansvarsområden, med tanke på att byrån har anförtrotts utvecklingen, den tekniska driften och underhållet av samarbetsplattformen. (23) eu-Lisa bör säkerställa att uppgifter som innehas av de brottsbekämpande myndigheterna vid behov enkelt kan överföras från Siena till samarbetsplattformen. I detta syfte bör kommissionen lämna en rapport till Europaparlamentet och rådet med en bedömning av huruvida det är nödvändigt, genomförbart och lämpligt att ansluta samarbetsplattformen till Siena. Den rapporten bör innehålla villkoren, de tekniska specifikationerna och förfarandena för att säkerställa en säker och effektiv förbindelse och ett säkert och effektivt datautbyte. Bedömningen bör ta hänsyn till att det behövs en hög dataskyddsnivå för en sådan förbindelse, som baseras på unionens och medlemsstaternas befintliga rättsliga ramar om dataskydd, t.ex. Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/680 ( 10 ) , Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1725 ( 11 ) samt de regler som är tillämpliga på relevanta unionsorgan eller unionsbyråer i de rättsakter genom vilka dessa inrättats. Skyddsnivån för de uppgifter som kommer att utbytas via samarbetsplattformen, nämligen känsliga och icke-säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter, bör beaktas. I enlighet med förordning (EU) 2018/1725 bör kommissionen även, innan den rapporten lämnas till Europaparlamentet och rådet, samråda med Europeiska datatillsynsmannen om den planerade personuppgiftsbehandlingens inverkan på skyddet av enskilda personers rättigheter och friheter. (24) Sedan grundandet av nätverket för gemensamma utredningsgrupper 2005 stöder sekretariatet för nätverket för gemensamma utredningsgrupper nätverkets arbete genom att anordna årliga möten och utbildningsaktiviteter, samla in och analysera utvärderingsrapporterna om enskilda gemensamma utredningsgrupper och förvalta Eurojusts finansieringsprogram. Sedan 2011 utgör sekretariatet för nätverket för gemensamma utredningsgrupper en separat enhet vid Eurojust. Eurojust bör förses med lämplig personal som tillförs sekretariatet för nätverket för gemensamma utredningsgrupper för att göra det möjligt för detta sekretariat att hjälpa samarbetsplattformens användare vid den praktiska tillämpningen av samarbetsplattformen, tillhandahålla daglig vägledning och dagligt stöd, utforma och erbjuda utbildningskurser samt öka medvetenheten och främja användningen av samarbetsplattformen. (25) Med tanke på Eurojusts befintliga it-verktyg för de gemensamma utredningsgruppernas verksamhet, vilka förvaltas av sekretariatet för nätverket för gemensamma utredningsgrupper, är det nödvändigt att ansluta samarbetsplattformen till dessa it-verktyg för att underlätta förvaltningen av de gemensamma utredningsgrupperna. I detta syfte bör Eurojust säkerställa den nödvändiga tekniska anpassningen av sina system för att upprätta en sådan förbindelse. Eurojust bör också ges tillräcklig finansiering och personal för att kunna fullgöra sina skyldigheter i detta avseende. (26) Under en gemensam utredningsgrupps operativa fas ger Eurojust och Europol värdefullt operativt stöd till medlemmarna i den gemensamma utredningsgruppen genom att erbjuda ett brett utbud av stödjande verktyg, inklusive mobila kontor, korsanalyser och analytiska analyser, samordningscentraler och operativa centraler, samordning av lagföring, expertis och finansiering. (27) För att rättigheter och arbetsuppgifter ska vara tydligt fördelade bör det fastställas regler om ansvarsområdena för medlemsstaterna, Eurojust, Europol, Europeiska åklagarmyndigheten (Eppo) inrättad genom rådets förordning (EU) 2017/1939 ( 12 ) , Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) inrättad genom kommissionens beslut 1999/352/EG, EKSG, Euratom ( 13 ) och andra behöriga unionsorgan och unionsbyråer, inbegripet på vilka villkor de får använda samarbetsplattformen för operativa ändamål. (28) I denna förordning fastställs närmare bestämmelser om mandatet, sammansättningen och de organisatoriska aspekterna för den programstyrelse som bör inrättas av eu-Lisas styrelse. Denna programstyrelse bör säkerställa lämplig förvaltning av samarbetsplattformens utformnings- och utvecklingsfas. Det är också nödvändigt att fastställa närmare bestämmelser om mandatet, sammansättningen och de organisatoriska aspekterna för den rådgivande grupp som ska inrättas av eu-Lisa i syfte att inhämta sakkunskap om samarbetsplattformen, särskilt i samband med utarbetandet av eu-Lisas årliga arbetsprogram och årliga verksamhetsrapport. (29) I denna förordning fastställs regler för åtkomst till samarbetsplattformen och nödvändiga skyddsåtgärder. Utrymmesadministratörerna vid den gemensamma utredningsgruppen (utrymmesadministratörerna) bör anförtros förvaltningen av åtkomsträttigheter till enskilda samarbetsutrymmen. De bör ansvara för att, under och efter den gemensamma utredningsgruppens operativa fas, hantera åtkomsten för samarbetsplattformens användare på grundval av den relevanta överenskommelsen om en gemensam utredningsgrupp. Utrymmesadministratörerna bör kunna delegera sina tekniska och administrativa uppgifter till sekretariatet för nätverket för gemensamma utredningsgrupper, med undantag för kontroll av de uppgifter som laddas upp av tredjeländer eller företrädare för internationella rättsliga myndigheter. (30) Med tanke på känsligheten hos de operativa data som utbyts mellan samarbetsplattformens användare bör samarbetsplattformen säkerställa en hög säkerhetsnivå. eu-Lisa bör vidta alla tekniska och organisatoriska åtgärder som krävs för att säkerställa säkerheten för utbytet av uppgifter genom starka algoritmer för totalsträckskryptering av data i rörelse eller i vila. (31) I denna förordning fastställs regler om ansvar för medlemsstaterna, eu-Lisa, Eurojust, Europol, Eppo, Olaf och andra behöriga unionsorgan och unionsbyråer när det gäller materiell eller ideell skada till följd av agerande som är oförenligt med denna förordning. När det gäller tredjeländer och internationella rättsliga myndigheter bör ansvarsklausuler om materiell eller ideell skada ingå i de relevanta överenskommelserna om en gemensam utredningsgrupp. (32) Förordningen innehåller särskilda dataskyddsbestämmelser som avser både operativa och icke-operativa data. Dessa dataskyddsbestämmelser krävs för att komplettera de befintliga dataskyddsåtgärderna och för att sörja för en generellt tillräcklig nivå av dataskydd, datasäkerhet och skydd av de berörda personernas grundläggande rättigheter. (33) Behandlingen av personuppgifter enligt den här förordningen bör följa unionens rättsliga ram för skydd av personuppgifter. Direktiv (EU) 2016/680 är tillämpligt på behandling av personuppgifter som utförs av behöriga nationella myndigheter i syfte att förebygga, förhindra, utreda, avslöja eller lagföra brott eller verkställa straffrättsliga påföljder, inklusive att skydda mot samt förebygga och förhindra hot mot den allmänna säkerheten. När det gäller behandling av personuppgifter som utförs av unionens institutioner, organ och byråer är förordning (EU) 2018/1725 tillämplig inom ramen för den här förordningen. För detta ändamål bör lämpliga dataskyddsåtgärder säkerställas. (34) Varje behörig myndighet i en medlemsstat, och i förekommande fall Eurojust, Europol, Eppo, Olaf eller andra behöriga unionsorgan eller unionsbyråer, bör vara individuellt ansvarig för behandlingen av operativa personuppgifter vid användningen av samarbetsplattformen. Samarbetsplattformens användare bör betraktas som gemensamt personuppgiftsansvariga, i den mening som avses i förordning (EU) 2018/1725, för behandlingen av icke-operativa personuppgifter. (35) I enlighet med den relevanta överenskommelsen om en gemensam utredningsgrupp bör det vara möjligt för utrymmesadministratörer att bevilja företrädare för behöriga myndigheter i tredjeländer som är parter i en överenskommelse om en gemensam utredningsgrupp eller företrädare för internationella rättsliga myndigheter som deltar i en gemensam utredningsgrupp åtkomst till ett samarbetsutrymme. All överföring av personuppgifter till tredjeländer eller internationella rättsliga myndigheter, varvid dessa myndigheter i sammanhanget ska betraktas som internationella organisationer, inom ramen för en överenskommelse om en gemensam utredningsgrupp förutsätter efterlevnad av bestämmelserna i kapitel V i direktiv (EU) 2016/680. Utbytet av operativa data med tredjeländer eller internationella rättsliga myndigheter bör begränsas till data som är absolut nödvändiga för att uppfylla överenskommelsens syfte. (36) Om en gemensam utredningsgrupp har flera utrymmesadministratörer bör en av dessa i den tillämpliga överenskommelsen om en gemensam utredningsgrupp utses till personuppgiftsansvarig för de uppgifter som laddas upp av tredjeländer eller företrädare för internationella rättsliga myndigheter innan ett samarbetsutrymme, i vilket tredjeländer eller företrädare för internationella rättsliga myndigheter medverkar, inrättas. (37) eu-Lisa bör säkerställa att åtkomsten till det centraliserade informationssystemet och all databehandling i det centraliserade informationssystemet loggas för att övervaka dataintegriteten och datasäkerheten samt databehandlingens laglighet och för att utföra egenkontroll. eu-LISA bör inte ha åtkomst till operativa och icke-operativa data som lagras i samarbetsutrymmena. (38) Genom denna förordning införs rapporteringsskyldigheter för eu-Lisa när det gäller utvecklingen och driften av samarbetsplattformen mot bakgrund av målen för planering, teknisk produktion, kostnadseffektivitet, säkerhet och tjänsternas kvalitet. Dessutom bör kommissionen genomföra en övergripande utvärdering av samarbetsplattformen, som beaktar målen i denna förordning samt de aggregerade resultaten av utvärderingarna av de enskilda gemensamma utredningsgrupperna, senast två år efter det att samarbetsplattformen har tagits i drift och därefter vart fjärde år. (39) Kostnaden för inrättandet och underhållet av samarbetsplattformen samt Eurojusts stödjande roll efter det att samarbetsplattformen har tagits i drift bör bäras av unionens budget, men varje medlemsstat samt Eurojust, Europol, Eppo, Olaf och alla andra behöriga unionsorgan och unionsbyråer bör bära sina egna kostnader som uppstår från dess användning av samarbetsplattformen. (40) Kommissionen bör tilldelas genomförandebefogenheter att fastställa enhetliga villkor för den tekniska utvecklingen och genomförandet av samarbetsplattformen. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 ( 14 ) . (41) Kommissionen bör snarast möjligt efter den dag då den här förordningen har trätt i kraft anta de genomförandeakter som är nödvändiga för den tekniska utvecklingen av samarbetsplattformen. (42) Kommissionen bör fastställa datum för när samarbetsplattformen ska tas i drift, så snart de relevanta genomförandeakter som är nödvändiga för den tekniska utvecklingen av samarbetsplattformen har antagits och eu-Lisa med medlemsstaternas medverkan har genomfört ett omfattande test av samarbetsplattformen. (43) Eftersom målet för denna förordning, nämligen att göra det möjligt för medlemmar i en gemensam utredningsgrupp, företrädare för internationella rättsliga myndigheter, Eurojust, Europol, Olaf och andra behöriga unionsorgan och unionsbyråer att på ett ändamålsenligt och effektivt sätt samarbeta, kommunicera och utbyta information och bevis, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, genom gemensamma regler, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget). I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. (44) I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 22 om Danmarks ställning, fogat till EU-fördraget och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), deltar Danmark inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på Danmark. (45) I enlighet med artikel 3 i protokoll nr 21 om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till EU-fördraget och EUF-fördraget, har Irland, genom en skrivelse av den 7 april 2022, meddelat att det önskar delta i antagandet och tillämpningen av denna förordning. (46) Europeiska datatillsynsmannen har hörts i enlighet med artikel 42.1 i förordning (EU) 2018/1725 och lämnade formella synpunkter den 25 januari 2022. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. KAPITEL I ALLMÄNNA BESTÄMMELSER Artikel 1 Innehåll Genom denna förordning a) inrättas en it-plattform (samarbetsplattformen för gemensamma utredningsgrupper, samarbetsplattformen) som ska användas på frivillig basis för att underlätta samarbetet mellan de behöriga myndigheter som deltar i gemensamma utredningsgrupper som inrättats på grundval av artikel 13 i konventionen, upprättad av rådet på grundval av artikel 34 i fördraget om Europeiska unionen, om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål mellan Europeiska unionens medlemsstater, eller på grundval av rambeslut 2002/465/RIF, b) fastställs regler om ansvarsfördelningen mellan samarbetsplattformens användare och den byrå som ansvarar för att utveckla och underhålla samarbetsplattformen, c) fastställs på vilka villkor samarbetsplattformens användare kan beviljas åtkomst till samarbetsplattformen, d) fastställs särskilda dataskyddsbestämmelser som krävs för att komplettera de befintliga dataskyddsåtgärderna och för att sörja för en generellt tillräcklig nivå av dataskydd, datasäkerhet och skydd av de berörda personernas grundläggande rättigheter. Artikel 2 Tillämpningsområde 1. Denna förordning ska tillämpas på behandling av information, inbegripet personuppgifter, inom ramen för en gemensam utredningsgrupp. Detta inbegriper utbyte och lagring av operativa och icke-operativa data. 2. Denna förordning ska tillämpas på en gemensam utredningsgrupps verksamhet under och efter dess operativa fas, från det att den relevanta överenskommelsen om den gemensamma utredningsgruppen undertecknas till dess att den gemensamma utredningsgruppens alla operativa och icke-operativa data har tagits bort från det centraliserade informationssystemet. 3. Denna förordning varken ändrar eller på annat sätt påverkar de befintliga rättsliga bestämmelserna om inrättande, genomförande eller utvärdering av gemensamma utredningsgrupper. Artikel 3 Definitioner I denna förordning gäller följande definitioner: 1. centraliserat informationssystem : ett centralt it-system där uppgifter om gemensamma utredningsgrupper lagras och behandlas. 2. kommunikationsprogramvara : programvara som underlättar utbyte av filer och meddelanden i text-, ljud-, bild- eller videoformat mellan samarbetsplattformens användare. 3. behöriga myndigheter : de myndigheter i medlemsstaterna som är behöriga att ingå i en gemensam utredningsgrupp som inrättats i enlighet med artikel 13 i konventionen, upprättad av rådet på grundval av artikel 34 i fördraget om Europeiska unionen, om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål mellan Europeiska unionens medlemsstater och artikel 1 i rambeslut 2002/465/RIF, Eppo, när den agerar enligt sina befogenheter enligt artiklarna 22, 23 och 25 i förordning (EU) 2017/1939 samt de behöriga myndigheterna i ett tredjeland där de är part i en överenskommelse om en gemensam utredningsgrupp enligt en ytterligare rättslig grund. 4. medlemmar i en gemensam utredningsgrupp : företrädare för behöriga myndigheter. 5. samarbetsplattformens användare : medlemmar i en gemensam utredningsgrupp, Eurojust, Europol, Olaf och andra behöriga unionsorgan och unionsbyråer eller företrädare för en internationell rättslig myndighet som deltar i en gemensam utredningsgrupp. 6. internationell rättslig myndighet : ett internationellt organ eller en internationell domstol, tribunal eller mekanism som inrättats för att utreda och lagföra allvarliga brott som berör hela det internationella samfundet, nämligen brottet folkmord, brott mot mänskligheten, krigsförbrytelser och brott som hör samman med sådan brottslighet som påverkar internationell fred och säkerhet. 7. samarbetsutrymme : ett enskilt isolerat utrymme för varje gemensam utredningsgrupp inom samarbetsplattformen. 8. Utrymmesadministratör vid den gemensamma utredningsgruppen (utrymmesadministratör): en medlemsstats eller Eppos medlem i en gemensam utredningsgrupp, som har utsetts i en överenskommelse om en gemensam utredningsgrupp och som ansvarar för ett samarbetsutrymme. 9. operativa data : information och bevis som behandlas av samarbetsplattformen under en gemensam utredningsgrupps operativa fas för att främja gränsöverskridande utredningar och främja lagföringsförfaranden. 10. icke-operativa data : administrativa uppgifter som behandlas av samarbetsplattformen, särskilt för att underlätta förvaltningen av en gemensam utredningsgrupp och samarbetet mellan samarbetsplattformens användare. Artikel 4 Samarbetsplattformens tekniska struktur Samarbetsplattformen ska bestå av a) ett centraliserat informationssystem som möjliggör tillfällig central datalagring, b) kommunikationsprogramvara som möjliggör säker lokal lagring av kommunikationsdata på de enheter som tillhör samarbetsplattformens användare, c) en förbindelse mellan det centraliserade informationssystemet och tillämpliga it-verktyg som stöder de gemensamma utredningsgruppernas funktion, vilka förvaltas av sekretariatet för nätverket för gemensamma utredningsgrupper. Det centraliserade informationssystemet ska tillhandahållas av eu-Lisas tekniska anläggningar. Artikel 5 Samarbetsplattformens syfte Syftet med samarbetsplattformen ska vara att främja a) samordningen och förvaltningen av en gemensam utredningsgrupp genom en uppsättning funktioner som stöder gruppens administrativa och finansiella processer, b) det snabba och säkra utbytet och den tillfälliga lagringen av operativa data, inklusive stora filer, genom en funktion för uppladdning och nedladdning, c) säker kommunikation genom en funktion för snabbmeddelanden, chatt, ljudkonferenser och videokonferenser, d) spårbarheten av utbytet av bevis genom en avancerad loggnings- och spårningsmekanism som gör det möjligt att hålla reda på alla bevis som utbyts genom samarbetsplattformen, inbegripet åtkomsten till och behandlingen av dem, e) utvärderingen av en gemensam utredningsgrupp genom en särskild gemensam utvärderingsprocess. KAPITEL II UTVECKLING OCH OPERATIV FÖRVALTNING Artikel 6 Genomförandeakter som ska antas av kommissionen Kommissionen ska snarast möjligt efter den 7 juni 2023 anta de genomförandeakter som är nödvändiga för den tekniska utvecklingen av samarbetsplattformen, särskilt genomförandeakter om a) den förteckning över funktioner som krävs för samordningen och förvaltningen av en gemensam utredningsgrupp, inbegripet maskinöversättning av icke-operativa data, b) den förteckning över funktioner som krävs för säker kommunikation, c) verksamhetsspecifikationer för den förbindelse som avses i artikel 4 första stycket c, d) säkerhet som avses i artikel 19, e) tekniska loggar som avses i artikel 25, f) statistik och information som avses i artikel 26, g) prestanda- och tillgänglighetskrav för samarbetsplattformen. De genomförandeakter som avses i första stycket i denna artikel ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 29.2. Artikel 7 Ansvarsområden för eu-Lisa 1. eu-Lisa ska fastställa utformningen av samarbetsplattformens fysiska struktur, inbegripet dess tekniska specifikationer och utveckling på grundval av de genomförandeakter som avses i artikel 6. Den utformningen ska godkännas av eu-Lisas styrelse, med förbehåll för ett positivt yttrande från kommissionen. 2. eu-Lisa ska ansvara för utvecklingen av samarbetsplattformen i enlighet med principen om inbyggt dataskydd och dataskydd som standard. Sådan utveckling ska bestå av att utarbeta och genomföra de tekniska specifikationerna, testerna och den övergripande projektsamordningen. 3. eu-Lisa ska göra kommunikationsprogramvaran tillgänglig för samarbetsplattformens användare. 4. eu-Lisa ska utveckla och genomföra samarbetsplattformen så snart som möjligt efter den 7 juni 2023 och efter antagandet av de genomförandeakter som avses i artikel 6. 5. eu-Lisa ska säkerställa att samarbetsplattformen drivs i enlighet med denna förordning och med de genomförandeakter som avses i artikel 6 i denna förordning, samt i enlighet med förordning (EU) 2018/1725. 6. eu-Lisa ska ansvara för den operativa förvaltningen av samarbetsplattformen. Den operativa förvaltningen av samarbetsplattformen ska bestå av alla de uppgifter som krävs för att den ska kunna fungera i enlighet med denna förordning, särskilt det underhållsarbete och den tekniska utveckling som krävs för att säkerställa att samarbetsplattformen fungerar på en tillfredsställande nivå i enlighet med de tekniska specifikationerna. 7. eu-Lisa ska säkerställa att sekretariatet för nätverket för gemensamma utredningsgrupper får utbildning, inbegripet utbildningsmaterial, i den tekniska användningen av samarbetsplattformen. 8. eu-Lisa ska inrätta en särskild stödtjänst som i god tid ska begränsa tekniska incidenter som rapporteras till byrån. 9. eu-LISA ska kontinuerligt förbättra samarbetsplattformen och utöka dess funktioner, baserat på underlag från den rådgivande grupp som avses i artikel 12 och på den årliga rapport från sekretariatet för nätverket för gemensamma utredningsgrupper som avses i artikel 10 e. 10. eu-LISA ska inte ha åtkomst till operativa och icke-operativa data som lagras i samarbetsutrymmena. 11. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 17 i tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska unionen och anställningsvillkor för övriga anställda i unionen, som fastställs i rådets förordning (EEG, Euratom, EKSG) nr 259/68 ( 15 ) , ska eu-Lisa tillämpa lämpliga regler avseende tystnadsplikt eller andra likvärdiga konfidentialitetskrav på all sin personal som ska arbeta med uppgifter som registrerats i det centraliserade informationssystemet. Denna skyldighet ska också gälla efter det att den anställde i fråga lämnat sin tjänst eller anställning eller upphört med sin yrkesverksamhet. Artikel 8 Medlemsstaternas ansvarsområden 1. Varje medlemsstat ska vidta de tekniska åtgärder som är nödvändiga för att dess behöriga myndigheter ska kunna få åtkomst till samarbetsplattformen i enlighet med denna förordning. 2. Medlemsstaterna ska säkerställa att samarbetsplattformens användare har åtkomst till de utbildningskurser som tillhandahålls av sekretariatet för nätverket för gemensamma utredningsgrupper enligt artikel 10 c eller till motsvarande utbildningskurser som tillhandahålls på nationell nivå. Medlemsstaterna ska även säkerställa att samarbetsplattformens användare är fullt medvetna om de dataskyddskrav som gäller enligt unionsrätten. Artikel 9 Ansvarsområden för behöriga unionsorgan och unionsbyråer 1. Eurojust, Europol, Eppo, Olaf och andra behöriga unionsorgan och unionsbyråer ska vidta de tekniska åtgärder som är nödvändiga för att få åtkomst till samarbetsplattformen. 2. Eurojust ska ansvara för den tekniska anpassning av sina system som krävs för att upprätta den förbindelse som avses i artikel 4 första stycket c. Artikel 10 Ansvarsområden för sekretariatet för nätverket för gemensamma utredningsgrupper Sekretariatet för nätverket för gemensamma utredningsgrupper ska stödja samarbetsplattformens funktion genom att a) på begäran av utrymmesadministratören eller utrymmesadministratörerna tillhandahålla administrativt, rättsligt och tekniskt stöd i samband med inrättandet och förvaltningen av åtkomsträttigheter för enskilda samarbetsutrymmen, enligt artikel 14.3, b) tillhandahålla daglig vägledning, dagligt funktionellt stöd och daglig hjälp till yrkesmässiga användare rörande användningen av samarbetsplattformen och dess funktioner, c) utforma och tillhandahålla utbildningskurser för samarbetsplattformens användare, vilket syftar till att främja användningen av samarbetsplattformen, d) befästa en samarbetskultur inom unionen vad gäller gränsöverskridande samarbete på det straffrättsliga området genom att öka medvetenheten och främja användningen av samarbetsplattformen bland yrkesmässiga användare, e) efter det att samarbetsplattformen har tagits i drift, hålla eu-LISA informerad om ytterligare funktionella krav genom att överlämna en årlig rapport om potentiella förbättringar och nya funktioner för samarbetsplattformen på grundval av de synpunkter om dess praktiska användning som sekretariatet samlar in från samarbetsplattformens användare. Artikel 11 Programstyrelse 1. Innan samarbetsplattformen utformas och utvecklas ska eu-Lisas styrelse inrätta en programstyrelse för den period som utformnings- och utvecklingsfasen pågår. 2. Programstyrelsen ska bestå av tio ledamöter enligt följande: a) Åtta ledamöter som utses av eu-Lisas styrelse. b) Ordföranden för den rådgivande grupp som avses i artikel 12. c) En ledamot som utses av kommissionen. 3. eu-Lisas styrelse ska säkerställa att de ledamöter som den utser till programstyrelsen har nödvändig erfarenhet och sakkunskap när det gäller utveckling och förvaltning av it-system som stöder för rättsliga myndigheter. 4. eu-Lisa ska delta i programstyrelsens arbete. I detta syfte ska företrädare för eu-Lisa närvara vid mötena i programstyrelsen, i syfte att rapportera om arbetet med utformningen och utvecklingen av samarbetsplattformen och annat närliggande arbete och annan närliggande verksamhet. 5. Programstyrelsen ska sammanträda minst en gång per kvartal, och oftare vid behov. Den ska säkerställa en lämplig förvaltning av samarbetsplattformens utformnings- och utvecklingsfas. Programstyrelsen ska regelbundet, och om möjligt varje månad, lämna skriftliga rapporter till eu-Lisas styrelse om hur samarbetsplattformen fortskrider. Programstyrelsen ska varken ha befogenhet att fatta beslut eller mandat att företräda ledamöterna i eu-Lisas styrelse. 6. Programstyrelsen ska, i samråd med eu-Lisas styrelse, fastställa sin arbetsordning, som särskilt ska omfatta regler om ordförandeskap, mötesplatser, mötesförberedelser, mottagande av sakkunniga till möten samt kommunikationsplaner som säkerställer att ledamöter i eu-Lisas styrelse som inte är medlemmar i programstyrelsen hålls fullständigt informerade. 7. Programstyrelsens ordförandeskap ska innehas av en medlemsstat. 8. Programstyrelsens sekretariat ska tillhandahållas av eu-Lisa. Artikel 12 Rådgivande grupp 1. eu-Lisa ska inrätta en rådgivande grupp i syfte att inhämta sakkunskap om samarbetsplattformen, särskilt i samband med utarbetandet av eu-Lisas årliga arbetsprogram och årliga verksamhetsrapport, och att identifiera möjliga förbättringar och nya funktioner, som ska införas i samarbetsplattformen. 2. Den rådgivande gruppen ska bestå av företrädare för medlemsstaterna, kommissionen och sekretariatet för nätverket för gemensamma utredningsgrupper. Den ska ledas av eu-Lisa. Den ska a) om möjligt sammanträda minst en gång i månaden fram till dess att samarbetsplattformen tas i drift, och sammanträda regelbundet därefter, b) under samarbetsplattformens utformnings- och utvecklingsfas rapportera till programstyrelsen efter varje möte, c) under samarbetsplattformens utformnings- och utvecklingsfas tillhandahålla teknisk expertis till stöd för programstyrelsens arbetsuppgifter. KAPITEL III INRÄTTANDE AV OCH ÅTKOMST TILL SAMARBETSUTRYMMEN Artikel 13 Inrättande av samarbetsutrymmen 1. Om en överenskommelse om en gemensam utredningsgrupp föreskriver användning av samarbetsplattformen i enlighet med denna förordning, ska ett samarbetsutrymme inrättas för varje gemensam utredningsgrupp i samarbetsplattformen. 2. Den relevanta överenskommelsen om en gemensam utredningsgrupp ska föreskriva att medlemsstaternas behöriga myndigheter och Eppo beviljas åtkomst till det relevanta samarbetsutrymmet och får föreskriva att behöriga unionsorgan och unionsbyråer samt behöriga myndigheter i tredjeländer som har undertecknat överenskommelsen och företrädare för internationella rättsliga myndigheter beviljas åtkomst till det samarbetsutrymmet. Den relevanta överenskommelsen ska föreskriva regler för sådan åtkomst. 3. Det relevanta samarbetsutrymmet ska skapas av utrymmesadministratören eller utrymmesadministratörerna, med tekniskt stöd från eu-Lisa. 4. Om medlemmarna i en gemensam utredningsgrupp beslutar att inte använda plattformen när de undertecknar överenskommelsen om en gemensam utredningsgrupp men enas om att börja använda samarbetsplattformen under den relevanta gemensamma utredningsgruppens verksamhetsperiod, ska den överenskommelsen, om denna möjlighet inte föreskrivs i överenskommelsen, ändras och punkterna 1, 2 och 3 tillämpas. Om medlemmarna enas om att sluta använda samarbetsplattformen under den gemensamma utredningsgruppens verksamhetsperiod, ska den relevanta överenskommelsen om en gemensam utredningsgrupp ändras om denna möjlighet inte redan föreskrivs i den överenskommelsen. Artikel 14 Utseende av och uppgifter för utrymmesadministratören 1. Om användning av samarbetsplattformen föreskrivs i överenskommelsen om en gemensam utredningsgrupp, ska en eller flera utrymmesadministratörer bland medlemsstaternas medlemmar eller Eppos medlem i den gemensamma utredningsgruppen utses i den överenskommelsen. 2. Utrymmesadministratören eller utrymmesadministratörerna ska i enlighet med den relevanta överenskommelsen om en gemensam utredningsgrupp förvalta åtkomsträttigheterna till det relevanta samarbetsutrymmet för samarbetsplattformens användare. 3. En överenskommelse om en gemensam utredningsgrupp får föreskriva att sekretariatet för nätverket för gemensamma utredningsgrupper ska ha åtkomst till ett samarbetsutrymme för tekniskt och administrativt stöd, samt för tekniskt, rättsligt och administrativt stöd för förvaltning av åtkomsträttigheter. I sådana situationer ska utrymmesadministratören eller utrymmesadministratörerna, enligt vad som överenskommits mellan medlemmarna i en gemensam utredningsgrupp, bevilja sekretariatet för nätverket för gemensamma utredningsgrupper åtkomst till det samarbetsutrymmet. Artikel 15 Åtkomst till samarbetsutrymmen för medlemsstaternas behöriga myndigheter och Europeiska åklagarmyndigheten I enlighet med den relevanta överenskommelsen om en gemensam utredningsgrupp ska utrymmesadministratören eller utrymmesadministratörerna bevilja åtkomst till ett samarbetsutrymme för medlemsstaternas behöriga myndigheter som har utsetts i den överenskommelsen och Eppo om den har utsetts i den överenskommelsen. Artikel 16 De behöriga unionsorganens och unionsbyråernas åtkomst till samarbetsutrymmen I enlighet med den relevanta överenskommelsen om en gemensam utredningsgrupp ska utrymmesadministratören eller utrymmesadministratörerna, i den mån det är nödvändigt, bevilja åtkomst till ett samarbetsutrymme för a) Eurojust för att byrån ska kunna utföra de uppgifter som fastställs i förordning (EU) 2018/1727, b) Europol för att byrån ska kunna utföra de uppgifter som fastställs i förordning (EU) 2016/794, c) Olaf för att byrån ska kunna utföra de uppgifter som fastställs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 ( 16 ) , och d) andra behöriga unionsorgan och unionsbyråer för att de ska kunna utföra de uppgifter som fastställs i de relevanta rättsakter genom vilka de inrättas. Artikel 17 Åtkomst till samarbetsutrymmen för behöriga myndigheter i tredjeländer 1. I enlighet med den relevanta överenskommelsen om en gemensam utredningsgrupp, och för de ändamål som anges i artikel 5, ska utrymmesadministratören eller utrymmesadministratörerna bevilja behöriga myndigheter i tredjeländer som har undertecknat den överenskommelsen åtkomst till ett samarbetsutrymme. 2. När medlemsstaternas medlemmar och Eppos medlem, när den deltar i den relevanta gemensamma utredningsgruppen, laddar upp operativa data till ett samarbetsutrymme för nedladdning av ett tredjeland, ska de berörda medlemsstaternas medlemmar eller Eppos medlem kontrollera att de uppgifter som de har laddat upp begränsas till vad som krävs för den relevanta överenskommelsen om en gemensam utredningsgrupp och att dessa uppgifter överensstämmer med de villkor som anges däri. 3. När ett tredjeland laddar upp operativa data till ett samarbetsutrymme ska utrymmesadministratören eller utrymmesadministratörerna kontrollera att dessa data begränsas till vad som krävs för den relevanta överenskommelsen om en gemensam utredningsgrupp och att dessa uppgifter överensstämmer med de villkor som anges däri, innan de kan laddas ned av andra användare av samarbetsutrymmet. 4. Medlemsstaternas behöriga myndigheter ska säkerställa att de överför personuppgifter till tredjeländer som har beviljats åtkomst till ett samarbetsutrymme endast när villkoren i kapitel V i direktiv (EU) 2016/680 är uppfyllda. 5. Unionsorgan och unionsbyråer ska säkerställa att de överför personuppgifter till tredjeländer som har beviljats åtkomst till ett samarbetsutrymme endast när villkoren i kapitel IX i förordning (EU) 2018/1725 är uppfyllda, dock utan att det påverkar tillämpningen av dataskyddsregler som är tillämpliga på sådana unionsorgan eller unionsbyråer enligt de relevanta rättsakter genom vilka de inrättas, när sådana regler fastställer särskilda villkor för överföring av uppgifter. 6. Eppo ska, när den agerar i enlighet med sina behörigheter enligt artiklarna 22, 23 och 25 i förordning (EU) 2017/1939, säkerställa att den överför personuppgifter till tredjeländer som har beviljats åtkomst till ett samarbetsutrymme endast när villkoren i artiklarna 80–84 i den förordningen är uppfyllda. Artikel 18 Åtkomst till samarbetsutrymmen för företrädare för internationella rättsliga myndigheter som deltar i gemensamma utredningsgrupper 1. För de ändamål som anges i artikel 5 ska utrymmesadministratören eller utrymmesadministratörerna, om så föreskrivs i överenskommelsen om den gemensamma utredningsgruppen, bevilja företrädare för internationella rättsliga myndigheter som deltar i den relevanta gemensamma utredningsgruppen åtkomst till ett samarbetsutrymme. 2. Utrymmesadministratören eller utrymmesadministratörerna ska kontrollera och säkerställa att utbytet av operativa data med företrädare för internationella rättsliga myndigheter som har beviljats åtkomst till ett samarbetsutrymme begränsas till vad som krävs för den relevanta överenskommelsen om den gemensamma utredningsgruppen och att dessa uppgifter överensstämmer med de villkor som anges däri. 3. Medlemsstaterna ska säkerställa att de överför personuppgifter till företrädare för internationella rättsliga myndigheter som har beviljats åtkomst till ett samarbetsutrymme endast när villkoren i kapitel V i direktiv (EU) 2016/680 är uppfyllda. 4. Unionsorgan och unionsbyråer ska säkerställa att de överför personuppgifter till företrädare för internationella rättsliga myndigheter som har beviljats åtkomst till ett samarbetsutrymme endast när villkoren i kapitel IX i förordning (EU) 2018/1725 är uppfyllda, dock utan att det påverkar tillämpningen av dataskyddsregler som är tillämpliga på sådana unionsorgan eller unionsbyråer enligt de relevanta rättsakter genom vilka de inrättas, när sådana regler fastställer särskilda villkor för överföring av uppgifter. KAPITEL IV SÄKERHET OCH SKADESTÅNDSANSVAR Artikel 19 Säkerhet 1. eu-Lisa ska vidta nödvändiga tekniska och organisatoriska åtgärder för att säkerställa en stark it-säkerhet för samarbetsplattformen och informationssäkerheten för data i samarbetsplattformen, särskilt för att säkerställa sekretessen och integriteten för operativa och icke-operativa data som lagras i det centraliserade informationssystemet. 2. eu-Lisa ska förhindra obehörig åtkomst till samarbetsplattformen och ska säkerställa till att personer som har åtkomst till samarbetsplattformen endast har åtkomst till data som omfattas av deras behörighet. 3. Vid tillämpning av punkterna 1 och 2 i denna artikel ska eu-Lisa anta en säkerhetsplan och en kontinuitetsplan och en katastrofplan för att säkerställa att det centraliserade informationssystemet kan återställas i händelse av avbrott. eu-Lisa ska tillhandahålla ett samarbetsavtal med incidenthanteringsorganisationen för EU:s institutioner, organ och byråer som inrättats genom avtalet mellan Europaparlamentet, Europeiska rådet, Europeiska unionens råd, Europeiska kommissionen, Europeiska unionens domstol, Europeiska centralbanken, Europeiska revisionsrätten, Europeiska utrikestjänsten, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén, Europeiska regionkommittén och Europeiska investeringsbanken om organiseringen och driften av incidenthanteringsorganisationen för unionens institutioner och byråer (CERT-EU) ( 17 ) . Vid antagandet av den säkerhetsplanen ska eu-Lisa beakta eventuella rekommendationer från säkerhetsexperter som ingår i den rådgivande grupp som avses i artikel 12 i denna förordning. 4. eu-Lisa ska övervaka att alla åtgärder som beskrivs i denna artikel är ändamålsenliga och ska vidta nödvändiga organisatoriska åtgärder i fråga om egenkontroll och tillsyn för att säkerställa att denna förordning efterlevs. Artikel 20 Skadeståndsansvar 1. Om en medlemsstat, Eurojust, Europol, Eppo, Olaf eller andra behöriga unionsorgan eller unionsbyråer orsakar skada på samarbetsplattformen till följd av att de inte fullgör sina skyldigheter enligt denna förordning, ska den medlemsstaten, Eurojust, Europol, Eppo, Olaf eller andra behöriga unionsorgan eller unionsbyråer hållas ansvariga för sådan skada, såvida och i den mån eu-Lisa inte vidtar rimliga åtgärder för att förhindra skadan eller minimera dess följder. 2. Ersättningsanspråk mot en medlemsstat för skador som avses i punkt 1 ska regleras av den medlemsstatens rätt. Ersättningsanspråk mot Eurojust, Europol, Eppo, Olaf eller andra behöriga unionsorgan eller unionsbyråer för sådan skada ska regleras av de relevanta rättsakter genom vilka de inrättas. KAPITEL V DATASKYDD Artikel 21 Lagringstid för operativa data 1. Operativa data som hänför sig till ett samarbetsutrymme ska lagras i det centraliserade informationssystemet så länge som krävs för att alla samarbetsplattformens berörda användare ska kunna slutföra nedladdningen. Lagringstiden får inte överskrida fyra veckor från och med den dag då sådan data laddades upp på samarbetsplattformen. 2. Så snart nedladdningsprocessen har slutförts av alla samarbetsplattformens avsedda användare eller, senast när den lagringstid som avses i punkt 1 har löpt ut, ska dessa data automatiskt och permanent raderas från det centraliserade informationssystemet. Artikel 22 Lagringstid för icke-operativa data 1. Om en utvärdering av en gemensam utredningsgrupp planeras ska icke-operativa data som hänför sig till ett samarbetsutrymme lagras i det centraliserade informationssystemet till dess att utvärderingen av den relevanta utredningsgruppen har slutförts. Lagringstiden får inte överskrida fem år från och med den dag då sådan data matades in i samarbetsplattformen. 2. Om det beslutas att det inte ska göras en utvärdering när en gemensam utredningsgrupp avvecklas eller senast när den lagringstid som avses i punkt 1 har löpt ut, ska dessa data automatiskt raderas från det centraliserade informationssystemet. Artikel 23 Personuppgiftsansvarig och personuppgiftsbiträde 1. Varje behörig myndighet i en medlemsstat och, i förekommande fall, Eurojust, Europol, Eppo, Olaf eller andra behöriga unionsorgan eller unionsbyråer, ska anses vara personuppgiftsansvariga i enlighet med unionens tillämpliga dataskyddsregler för behandlingen av operativa personuppgifter enligt denna förordning. 2. När det gäller data som tredjeländers behöriga myndigheter eller företrädare för internationella rättsliga myndigheter laddar upp till samarbetsplattformen ska en av utrymmesadministratörerna i den relevanta överenskommelsen om en gemensam utredningsgrupp utses till personuppgiftsansvarig när det gäller de personuppgifter som utbyts genom och lagras i samarbetsplattformen. Inga data från tredjeländer eller internationella rättsliga myndigheter får laddas upp innan en personuppgiftsansvarig har utsetts. 3. eu-Lisa ska betraktas som personuppgiftsbiträde i enlighet med förordning (EU) 2018/1725 när det gäller de personuppgifter som utbyts genom och lagras i samarbetsplattformen. 4. Samarbetsplattformens användare ska vara gemensamt personuppgiftsansvariga, i den mening som avses i artikel 28 i förordning (EU) 2018/1725, för behandlingen av icke-operativa personuppgifter i samarbetsplattformen. Artikel 24 Syfte med behandlingen av personuppgifter 1. De uppgifter som förs in i samarbetsplattformen ska endast behandlas för a) utbyte av operativa data mellan samarbetsplattformens användare för det ändamål för vilket den relevanta gemensamma utredningsgruppen har inrättats, b) utbyte av icke-operativa data mellan samarbetsplattformens användare inom ramen för förvaltningen av den relevanta gemensamma utredningsgruppen. 2. Åtkomsten till samarbetsplattformen ska begränsas till vederbörligen bemyndigad personal vid medlemsstaternas och tredjeländers behöriga myndigheter, Eurojust, Europol, Eppo, Olaf och andra behöriga unionsorgan eller unionsbyråer eller företrädare för internationella rättsliga myndigheter, i den utsträckning som är nödvändig för att dessas arbetsuppgifter ska kunna utföras i enlighet med de ändamål som avses i punkt 1, och till vad som är absolut nödvändigt och proportionellt i förhållande till de mål som eftersträvas. Artikel 25 Tekniska loggar 1. eu-Lisa ska säkerställa att det finns en teknisk logg för all åtkomst till det centraliserade informationssystemet och all databehandling i det centraliserade informationssystemet i enlighet med punkt 2. 2. Följande ska framgå av de tekniska loggarna: a) Datum, tidszon och exakt tidpunkt för åtkomsten till det centraliserade informationssystemet. b) Den identifierande beteckningen för var och en av samarbetsplattformens användare som fick åtkomst till det centraliserade informationssystemet. c) Datum, tidszon och åtkomsttid för varje åtgärd som utfördes av var och en av samarbetsplattformens användare. d) Den åtgärd som utfördes av var och en av samarbetsplattformens användare. De tekniska loggarna ska genom lämpliga tekniska åtgärder skyddas mot ändring och obehörig åtkomst. De tekniska loggarna ska bevaras i tre år eller under en längre period som krävs för att de pågående övervakningsförfarandena ska kunna avslutas. 3. På begäran ska eu-Lisa utan onödigt dröjsmål göra de tekniska loggarna tillgängliga för de behöriga myndigheterna i de medlemsstater som deltagit i en viss gemensam utredningsgrupp. 4. Inom ramen för sina befogenheter och i syfte att fullgöra sina uppgifter ska de nationella tillsynsmyndigheter som ansvarar för att övervaka databehandlingens laglighet på begäran ges åtkomst till de tekniska loggarna. 5. Inom ramen för sina befogenheter och i syfte att fullgöra sina tillsynsuppgifter i enlighet med förordning (EU) 2018/1725 ska Europeiska datatillsynsmannen på begäran ges åtkomst till de tekniska loggarna. KAPITEL VI SLUTBESTÄMMELSER Artikel 26 Övervakning och utvärdering 1. eu-Lisa ska införa förfaranden för att övervaka samarbetsplattformens utveckling mot bakgrund av målen vad gäller planering och kostnader samt för att övervaka samarbetsplattformens funktion med beaktande av målen avseende produktivitet, kostnadseffektivitet, användbarhet, säkerhet och tjänsternas kvalitet. 2. De förfaranden som avses i punkt 1 ska ge möjlighet att ta fram regelbunden teknisk statistik för övervakningsändamål och bidra till den övergripande utvärderingen av samarbetsplattformen. 3. Om det finns risk för att det uppstår kraftiga förseningar i utvecklingsprocessen ska eu-Lisa snarast möjligt informera Europaparlamentet och rådet om orsakerna till dessa förseningar, vilka tidsmässiga och ekonomiska konsekvenser de får och de åtgärder som eu-Lisa avser att vidta för att avhjälpa situationen. 4. Så snart utvecklingen av samarbetsplattformen har slutförts ska eu-Lisa lämna en rapport till Europaparlamentet och rådet med en redogörelse för hur målen avseende framför allt planering och kostnader har uppfyllts samt vad eventuella avvikelser beror på. 5. I händelse av en teknisk uppgradering av samarbetsplattformen, som skulle kunna leda till betydande kostnader, ska eu-Lisa informera Europaparlamentet och rådet innan uppgraderingen genomförs. 6. Senast två år efter det att samarbetsplattformen har tagits i drift a) ska eu-Lisa lämna en rapport till kommissionen om hur samarbetsplattformen fungerar tekniskt, inklusive dess icke-känsliga säkerhetsaspekter och ska göra den rapporten tillgänglig för allmänheten, b) ska kommissionen baserat på den rapport som avses i led a genomföra en övergripande utvärdering av samarbetsplattformen och ska översända en övergripande utvärderingsrapport till Europaparlamentet och rådet. Varje år efter överlämnandet av den rapport som avses i första stycket a ska eu-Lisa lämna en rapport till kommissionen om hur samarbetsplattformen fungerar tekniskt, inklusive dess icke-känsliga säkerhetsaspekter, och ska göra den rapporten tillgänglig för allmänheten. Vart fjärde år efter överlämnandet av den övergripande utvärderingsrapport som avses i första stycket led b och baserat på de rapporter som eu-Lisa överlämnat i enlighet med andra stycket ska kommissionen genomföra en övergripande utvärdering av samarbetsplattformen och ska översända en övergripande utvärderingsrapport till Europaparlamentet och rådet. 7. Senast 18 månader efter det att samarbetsplattformen har tagits i drift, ska kommissionen, efter samråd med Europol och den rådgivande grupp som avses i artikel 12, lämna en rapport till Europaparlamentet och rådet med en bedömning av huruvida det är nödvändigt, genomförbart, lämpligt och kostnadseffektivt att eventuellt ansluta samarbetsplattformen till Siena. Den rapporten ska också innehålla villkoren, de tekniska specifikationerna och förfarandena för att säkerställa en säker och effektiv förbindelse. När så är lämpligt ska den rapporten åtföljas av nödvändiga lagstiftningsförslag som kan innefatta bemyndigande för kommissionen att anta tekniska specifikationer för en sådan förbindelse. 8. Medlemsstaternas behöriga myndigheter, Eurojust, Europol, Eppo, Olaf och andra behöriga unionsorgan och unionsbyråer ska tillhandahålla eu-Lisa och kommissionen den information som krävs för att utarbeta den rapport som avses i punkt 4 i denna artikel och kommissionens övergripande utvärderingsrapport som avses i punkt 6 i den här artikeln. De ska också tillhandahålla sekretariatet för nätverket för gemensamma utredningsgrupper den information som krävs för att utarbeta det utkast till årsrapport som avses i artikel 10 e. Den information som avses i första och andra meningarna i denna punkt får inte äventyra arbetsmetoder eller innehålla uppgifter som röjer källor, anställdas namn eller utredningar. 9. eu-Lisa ska tillhandahålla kommissionen den information som krävs för att genomföra den övergripande utvärdering som avses i punkt 6. Artikel 27 Kostnader Kostnaderna i samband med samarbetsplattformens inrättande och drift ska belasta unionens allmänna budget. Artikel 28 Driftsstart 1. Kommissionen ska fastställa dagen för när samarbetsplattformen ska tas i drift, när den har försäkrat sig om att följande villkor är uppfyllda: a) De genomförandeakter som avses i artikel 6 a-g har antagits. b) eu-Lisa har med medlemsstaternas medverkan framgångsrikt genomfört ett omfattande test av samarbetsplattformen med hjälp av anonyma testdata. Under alla omständigheter ska den dagen infalla senast den 7 december 2025. 2. Om kommissionen har fastställt vilken dag samarbetsplattformen ska tas i drift i enlighet med punkt 1 ska den meddela detta till medlemsstaterna, Eurojust, Europol, Eppo och Olaf. Den ska också informera Europaparlamentet. 3. Kommissionens beslut om vilken dag samarbetsplattformen ska tas i drift enligt punkt 1 ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning . 4. Samarbetsplattformens användare ska börja använda samarbetsplattformen från och med den dag då samarbetsplattformen tas i drift, vilken kommissionen fastställer i enlighet med punkt 1. Artikel 29 Kommittéförfarande 1. Kommissionen ska biträdas av en kommitté. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011. 2. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas. 3. Om kommittén inte avger något yttrande, ska kommissionen inte anta utkastet till genomförandeakt och artikel 5.4 tredje stycket i förordning (EU) nr 182/2011 ska tillämpas. Artikel 30 Ändringar av förordning (EU) 2018/1726 Förordning (EU) 2018/1726 ska ändras på följande sätt: 1. I artikel 1 ska följande punkt införas: ”4b. Byrån ska ansvara för utvecklingen och den operativa förvaltningen, inbegripet den tekniska utvecklingen, av samarbetsplattformen för gemensamma utredningsgrupper (samarbetsplattformen).” . 2. Följande artikel ska införas: ”Artikel 8c Uppgifter som rör samarbetsplattformen När det gäller samarbetsplattformen ska byrån utföra a) de uppgifter som den tilldelas genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/969 ( *1 ) , b) uppgifter som gäller utbildning i den tekniska användningen av den samarbetsplattform som tillhandahålls sekretariatet för nätverket för gemensamma utredningsgrupper, inbegripet tillhandahållandet av utbildningsmaterial. ( *1 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/969 av den 10 maj 2023 om inrättande av en samarbetsplattform för gemensamma utredningsgrupper och om ändring av förordning (EU) 2018/1726 ( EUT L 132, 17.5.2023, s. 1 ).”." 3. I artikel 14 ska punkt 1 ersättas med följande: ”1. Byrån ska följa utvecklingen av forskning som är av relevans för den operativa förvaltningen av SIS II, VIS, Eurodac, in- och utresesystemet, Etias, DubliNet, Ecris-TCN, e-Codex-systemet, samarbetsplattformen och andra stora it-system enligt vad som avses i artikel 1.5.” . 4. I artikel 19.1 led ff ska följande led läggas till: ”viii) Samarbetsplattformen enligt artikel 26.6 i förordning (EU) 2023/969.”. 5. I artikel 27.1 ska följande led införas: ”dd) Den rådgivande gruppen för samarbetsplattformen.”. Artikel 31 Ikraftträdande Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning . Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i medlemsstaterna i enlighet med fördragen. Utfärdad i Strasbourg den 10 maj 2023. På Europaparlamentets vägnar R. METSOLA Ordförande På rådets vägnar J. ROSWALL Ordförande ( 1 ) Europaparlamentets ståndpunkt av den 30 mars 2023 (ännu inte offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 24 april 2023. ( 2 ) EGT C 197, 12.7.2000, s. 3 . ( 3 ) Rådets rambeslut 2002/465/RIF av den 13 juni 2002 om gemensamma utredningsgrupper ( EGT L 162, 20.6.2002, s. 1 ). ( 4 ) Europarådets fördragsserie nr 182. ( 5 ) EUT L 181, 19.7.2003, s. 34 . ( 6 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1727 av den 14 november 2018 om Europeiska unionens byrå för straffrättsligt samarbete (Eurojust), och om ersättning och upphävande av rådets beslut 2002/187/RIF ( EUT L 295, 21.11.2018, s. 138 ). ( 7 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2022/838 av den 30 maj 2022 om ändring av förordning (EU) 2018/1727 vad gäller bevarande, analys och lagring vid Eurojust av bevis rörande folkmord, brott mot mänskligheten, krigsförbrytelser och brott som hör samman med sådan brottslighet ( EUT L 148, 31.5.2022, s. 1 ). ( 8 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/794 av den 11 maj 2016 om Europeiska unionens byrå för samarbete inom brottsbekämpning (Europol) och om ersättande och upphävande av rådets beslut 2009/371/RIF, 2009/934/RIF, 2009/935/RIF, 2009/936/RIF och 2009/968/RIF ( EUT L 135, 24.5.2016, s. 53 ). ( 9 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1726 av den 14 november 2018 om Europeiska unionens byrå för den operativa förvaltningen av stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa (eu-LISA), om ändring av förordning (EG) nr 1987/2006 och rådets beslut 2007/533/RIF och om upphävande av förordning (EU) nr 1077/2011 ( EUT L 295, 21.11.2018, s. 99 ). ( 10 ) Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/680 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behöriga myndigheters behandling av personuppgifter för att förebygga, förhindra, utreda, avslöja eller lagföra brott eller verkställa straffrättsliga påföljder, och det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av rådets rambeslut 2008/977/RIF ( EUT L 119, 4.5.2016, s. 89 ). ( 11 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1725 av den 23 oktober 2018 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter som utförs av unionens institutioner, organ och byråer och om det fria flödet av sådana uppgifter samt om upphävande av förordning (EG) nr 45/2001 och beslut nr 1247/2002/EG ( EUT L 295, 21.11.2018, s. 39 ). ( 12 ) Rådets förordning (EU) 2017/1939 av den 12 oktober 2017 om genomförande av fördjupat samarbete om inrättande av Europeiska åklagarmyndigheten ( EUT L 283, 31.10.2017, s. 1 ) ( 13 ) Kommissionens beslut 1999/352/EG, EKSG, Euratom av den 28 april 1999 om inrättande av en europeisk byrå för bedrägeribekämpning (Olaf) ( EGT L 136, 31.5.1999, s. 20 ). ( 14 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter ( EUT L 55, 28.2.2011, s. 13 ). ( 15 ) EGT L 56, 4.3.1968, s. 1 . ( 16 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 av den 11 september 2013 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 och rådets förordning (Euratom) nr 1074/1999 ( EUT L 248, 18.9.2013, s. 1 ). ( 17 ) EUT C 12, 13.1.2018, s. 1 .