L_2021251SV.01000101.xml 15.7.2021 SV Europeiska unionens officiella tidning L 251/1 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2021/1147 av den 7 juli 2021 om inrättande av Asyl-, migrations- och integrationsfonden EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 78.2, 79.2 och 79.4, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande ( 1 ) , med beaktande av Regionkommitténs yttrande ( 2 ) , i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet ( 3 ) , och av följande skäl: (1) Mot bakgrund av de framväxande migrationsutmaningarna som kännetecknas av behovet av att stödja starka mottagnings-, asyl-, integrations- och migrationssystem i medlemsstaterna, att förebygga och på lämpligt sätt solidariskt hantera pressade situationer och att ersätta irreguljära och otrygga ankomster med lagliga och säkra vägar, är det av avgörande betydelse att investera i en effektiv och samordnad migrationshantering i unionen för att förverkliga unionens mål att utgöra ett område med frihet, säkerhet och rättvisa i enlighet med artikel 67.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). (2) Vikten av en samordnad strategi från unionens och medlemsstaternas sida återspeglas i europeiska migrationsagendan av den 13 maj 2015, där det betonades att det finns ett behov av en konsekvent och tydlig gemensam politik för att återställa förtroendet för unionens förmåga att samla europeiska och nationella insatser för att hantera migrationen och samarbeta på ett ändamålsenligt sätt, i enlighet med principen om solidaritet och rättvis ansvarsfördelning mellan medlemsstaterna i artikel 80 i EUF-fördraget; detta bekräftades i halvtidsöversynen av den 27 september 2017 och lägesrapporterna av den 14 mars 2018 och den 16 maj 2018. (3) I sina slutsatser av den 19 oktober 2017 bekräftade Europeiska rådet behovet av att eftersträva en omfattande, pragmatisk och beslutsam strategi för migrationshantering som syftar till att säkerställa kontrollen över de yttre gränserna och minska antalet irreguljära inresor och dödsfall till havs; denna strategi bör grundas på en flexibel och samordnad användning av alla tillgängliga unionsinstrument och instrument i medlemsstaterna. Europeiska rådet manade också till säkerställande av ett avsevärt ökat återvändande genom åtgärder såväl på unionsnivå som på medlemsstatsnivå, såsom ändamålsenliga avtal och arrangemang om återtagande. (4) I syfte att stödja insatser för att säkerställa en övergripande strategi för migrationshanteringen som grundas på ömsesidigt förtroende, solidaritet och rättvis ansvarsfördelning mellan medlemsstaterna och unionens institutioner, med målet att säkerställa en gemensam hållbar unionspolitik om asyl och invandring, bör medlemsstaterna stödjas med hjälp av lämpliga finansiella medel i form av en Asyl-, migrations- och integrationsfond ( fonden ). (5) Alla åtgärder som finansieras inom ramen för fonden, inbegripet de som genomförs i tredjeländer, bör genomföras i fullständig överensstämmelse med de rättigheter och principer som fastställs i unionens regelverk och i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna ( stadgan ), och bör vara i linje med unionens och medlemsstaternas internationella åtaganden som härrör från de internationella instrument som de är part i, särskilt genom att säkerställa överensstämmelse med principerna om jämställdhet, icke-diskriminering och barnets bästa. (6) Barnets bästa bör komma i främsta rummet när det gäller alla åtgärder eller beslut som rör migrerande barn, inklusive vid återvändande, med full hänsyn tagen till barnets rätt att komma till tals. (7) Fonden bör bygga vidare på de resultat som uppnåtts och de investeringar som gjorts med stöd från dess föregångare, dvs. Europeiska flyktingfonden, inrättad genom Europaparlamentets och rådets beslut nr 573/2007/EG ( 4 ) för perioden 2008–2013, Europeiska fonden för integration av tredjelandsmedborgare, inrättad genom rådets beslut 2007/435/EG ( 5 ) för perioden 2007–2013, Europeiska återvändandefonden, inrättad genom Europaparlamentets och rådets beslut nr 575/2007/EG ( 6 ) för perioden 2008–2013, och Asyl-, migrations- och integrationsfonden, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 516/2014 ( 7 ) för perioden 2014–2020. Den bör samtidigt beakta all relevant ny utveckling. (8) Fonden bör stödja solidaritet och rättvis ansvarsfördelning mellan medlemsstaterna och en effektiv hantering av migrationsflöden, bland annat genom att främja gemensamma åtgärder på asylområdet, inbegripet medlemsstaternas insatser för att ta emot personer i behov av internationellt skydd genom vidarebosättning och humanitärt mottagande och överföring mellan medlemsstaterna av sökande av internationellt skydd eller personer som beviljats internationellt skydd, genom att stärka skyddet för utsatta asylsökande, till exempel barn, genom att stödja integrationsstrategier och genom att utveckla och stärka politiken för laglig migration, till exempel genom att tillhandahålla säkra och lagliga inresevägar till unionen, vilket också bör bidra till att säkerställa unionens långsiktiga konkurrenskraft och framtiden för dess sociala modell och minska incitamenten för irreguljär migration genom en hållbar politik när det gäller återvändande och återtagande. (9) Med tanke på fondens interna natur och att fonden utgör det huvudsakliga finansieringsinstrumentet för asyl och migration på unionsnivå, bör fonden främst stödja åtgärder som gagnar unionens interna politik för asyl och migration i linje med fondens mål. Eftersom vissa åtgärder som vidtas utanför unionen bidrar till uppnåendet av fondens mål och under vissa omständigheter kan skapa mervärde för unionen, bör fonden dock stödja en förstärkning av samarbetet och partnerskapet med tredjeländer i fråga om migrationshantering i syfte att stärka såväl vägarna för laglig migration som ett ändamålsenligt, säkert och värdigt återvändande och återtagande liksom att främja en inledande återintegrering i tredjeländer. Stöd genom fonden skulle inte påverka den nuvarande frivilliga karaktären av vidarebosättningen och omplaceringen av sökande av internationellt skydd och personer som beviljats internationellt skydd enligt den rättsliga ram för det gemensamma europeiska asylsystemet som är tillämplig vid tidpunkten för antagandet av denna förordning. (10) För att kunna dra nytta av den expertis som relevanta decentraliserade byråer besitter bör kommissionen säkerställa att deras kunskap och erfarenheter beaktas utifrån deras befogenhetsområden i samband med utarbetandet av medlemsstaternas program. Det bör dessutom vara möjligt för fonden att komplettera följande verksamheter som stöds av Europeiska stödkontoret för asylfrågor (Easo), inrättat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 439/2010 ( 8 ) , i syfte att underlätta och förbättra det gemensamma europeiska asylsystemets funktion: stärka det praktiska samarbetet, särskilt informationsutbyten om asyl och god praxis, främja unionsrätten och folkrätten och bidra till ett enhetligt genomförande av unionens asyllagstiftning på grundval av höga standarder för förfarandena för internationellt skydd, för mottagningsvillkor och för bedömning av skyddsbehov i hela unionen, möjliggöra en hållbar och rättvis fördelning av ansökningar om internationellt skydd, underlätta samstämmighet i bedömningen av ansökningar om internationellt skydd i hela unionen, stödja medlemsstaternas vidarebosättningsinsatser samt tillhandahålla operativt och tekniskt stöd till medlemsstaterna för hanteringen av deras asyl- och mottagningssystem, särskilt de medlemsstater vars system utsätts för oproportionerligt tryck. (11) Fonden bör stödja unionens och medlemsstaternas insatser för att förbättra medlemsstaternas kapacitet att utveckla, övervaka och utvärdera sin asylpolitik mot bakgrund av deras skyldigheter enligt unionsrätten. (12) Fonden bör stödja medlemsstaternas och unionens insatser för att till fullo genomföra och ytterligare utveckla det gemensamma europeiska asylsystemet, inbegripet dess externa dimension. (13) Partnerskap och samarbete med tredjeländer är en viktig del av unionens politik för migrationshantering. Fonden bör bidra till att ersätta farliga och irreguljära inresor med lagliga och säkra inresor till medlemsstaternas territorium för tredjelandsmedborgare eller statslösa personer i behov av internationellt skydd, uttrycka solidaritet med länder i regioner till vilka eller inom vilka ett stort antal personer i behov av internationellt skydd har fördrivits genom att hjälpa till att minska trycket på dessa länder, och den bör på ett ändamålsenligt sätt bidra till globala vidarebosättningsinitiativ där unionen och medlemsstaterna talar med en röst i internationella forum och med tredjeländer. Fonden bör med hjälp av ekonomiska incitament stödja medlemsstaternas insatser för att tillhandahålla internationellt skydd och en varaktig lösning för flyktingar och fördrivna personer som har mottagits genom program för vidarebosättning eller humanitärt mottagande. (14) Med beaktande av migrationsströmmarna till unionen och vikten av att säkerställa integration och inkludering för människor som kommer till Europa, för lokalsamhällena, det långsiktiga välbefinnandet i våra samhällen samt stabiliteten i våra ekonomier, är det centralt att stödja medlemsstaternas strategier för att integrera tredjelandsmedborgare som vistas lagligt i medlemsstaterna, inbegripet på de prioriterade områden som anges i handlingsplanen för integration och inkludering 2021–2027. Fonden bör stödja integrationsåtgärder som är anpassade till tredjelandsmedborgares behov samt övergripande åtgärder som syftar till att bygga upp medlemsstaternas kapacitet att utveckla integrationsstrategier, att stärka utbyte och samarbete samt att främja kontakter, konstruktiv dialog och acceptans mellan tredjelandsmedborgare och det mottagande samhället. (15) För att öka effektiviteten, uppnå största möjliga mervärde för unionen och säkerställa att unionens respons när det gäller att främja integrationen av tredjelandsmedborgare är konsekvent bör de åtgärder som finansieras genom fonden vara förenliga med och komplettera åtgärder som finansieras genom andra unionsinstrument, särskilt instrument för finansiering av yttre åtgärder, Europeiska socialfonden+ (ESF+), inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 ( 9 ) , och Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf), inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1058 ( 10 ) . Fonden bör stödja åtgärder som är anpassade till tredjelandsmedborgares behov och som generellt sett genomförs i ett tidigt skede av integrationsprocessen samt övergripande åtgärder till stöd för medlemsstaternas kapacitet på integrationsområdet, medan mer långsiktiga insatser för tredjelandsmedborgare bör finansieras genom ESF+ och Eruf. I detta sammanhang bör medlemsstaternas myndigheter med ansvar för fondens genomförande vara skyldiga att samarbeta och samordna med de myndigheter som medlemsstaterna har utsett för att förvalta interventioner inom ramen för ESF+ och Eruf och, vid behov, samarbeta och samordna med deras förvaltande myndigheter och de förvaltande myndigheterna för andra unionsfonder som bidrar till integrationen av tredjelandsmedborgare. (16) För att säkerställa en övergripande integrationsstrategi bör integrationsåtgärderna också vara tillämpliga på personer som beviljats internationellt skydd, med beaktande av särdragen hos den målgruppen. Om integrationsåtgärder kombineras med mottagande bör åtgärderna i lämpliga fall även kunna stå öppna för asylsökande. (17) Fondens genomförande på integrationsområdet bör vara förenligt med unionens gemensamma grundprinciper om integration, såsom dessa anges i handlingsplanen för integration och inkludering 2021–2027. (18) Det bör vara möjligt för de medlemsstater som så önskar att i sina program för integrationsåtgärder inkludera mycket nära släktingar till tredjelandsmedborgare och således stödja familjesammanhållning, i den utsträckning detta är nödvändigt för ett ändamålsenligt genomförande av sådana åtgärder. Begreppet mycket nära släkting bör förstås som att det avser makar, partner och andra personer med familjeband i direkt ned- eller uppstigande led till den tredjelandsmedborgare som är föremål för integrationsåtgärderna och vilka annars inte skulle omfattas av fondens tillämpningsområde. (19) Med tanke på den avgörande roll som medlemsstaternas myndigheter och civilsamhällesorganisationer har på integrationsområdet och för att underlätta dessa enheters tillgång till finansiering på unionsnivå bör fonden göra det lättare för nationella, regionala och lokala myndigheter samt civilsamhällesorganisationer att genomföra integrationsåtgärder, inklusive genom användning av den tematiska delen och genom en högre medfinansieringsgrad för dessa åtgärder. Därför bör minst 5 % av det ursprungliga anslaget till den tematiska delen rikta sig till lokala och regionala myndigheters genomförande av integrationsåtgärder. (20) Utöver den medfinansieringsgrad som fonden tillhandahåller för projekt uppmanas medlemsstaterna att tillhandahålla finansiering från nationella offentliga myndigheters budgetar där sådan finansiering är avgörande för att ett projekt ska genomföras, särskilt när projektet genomförs av en civilsamhällesorganisation. (21) Med tanke på de långsiktiga ekonomiska och demografiska utmaningar som unionen står inför och den allt mer globaliserade migrationen är det nödvändigt att inrätta välfungerande kanaler för laglig migration till unionen för att bevara unionen som ett attraktivt mål för reguljär migration utifrån medlemsstaternas ekonomiska och sociala behov och för att säkerställa välfärdssystemens hållbarhet och unionsekonomins tillväxt, samtidigt som migrerande arbetstagare skyddas mot arbetskraftsexploatering. (22) Fonden bör stödja medlemsstaterna när det gäller att utforma strategier och att stärka och utveckla strategier för laglig migration och när det gäller att stärka deras kapacitet att utveckla, genomföra, övervaka och utvärdera invandrings- och integrationsstrategier, politik och åtgärder på invandrings- och integrationsområdet för tredjelandsmedborgare som vistas lagligt i medlemsstaterna, i synnerhet unionsrättsakter för laglig migration. Fonden bör också stödja informationsutbyte, utbyte av bästa praxis och samarbete mellan olika administrativa avdelningar och förvaltningsnivåer samt mellan medlemsstaterna. (23) En effektiv och värdig återvändandepolitik är en väsentlig del av den övergripande migrationsstrategi som unionen och dess medlemsstater eftersträvar. Fonden bör stödja och uppmuntra medlemsstaternas insatser för att på ett ändamålsenligt sätt genomföra och vidareutveckla gemensamma normer för återvändande, särskilt i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/115/EG ( 11 ) , med betoning på frivilliga återvändanden, och en integrerad och samordnad strategi för hantering av återvändande. För en hållbar återvändandepolitik bör fonden också stödja därmed sammanhängande åtgärder i tredjeländer, till exempel åtgärder för att främja och garantera säkert och värdigt återvändande och återtagande samt hållbar återintegrering av återvändande personer, inklusive genom tillhandahållande av stöd i form av kontanter eller naturaförmåner. (24) Medlemsstaterna bör i första hand använda frivilligt återvändande samt säkerställa ett ändamålsenligt, säkert och värdigt återvändande. För att främja frivilligt återvändande bör medlemsstaterna överväga incitament såsom förmånsbehandling i form av ökat bistånd till återvändande och inledande återintegreringsstöd. Denna typ av frivilligt återvändande ligger i både de återvändande personernas och myndigheternas intresse med avseende på kostnadseffektiviteten. (25) Även om frivilliga återvändanden bör prioriteras framför påtvingade återvändanden är de icke desto mindre sammankopplade och ömsesidigt stärkande, och medlemsstaterna bör därför uppmuntras att stärka komplementariteten mellan dessa två återvändandeformer. Möjligheten till avlägsnanden är en viktig faktor som bidrar till integriteten hos systemen för asyl och laglig migration. Fonden bör därför stödja medlemsstaternas åtgärder för att underlätta och genomföra avlägsnanden, i tillämpliga fall i enlighet med normer som fastställs i unionsrätten och med full respekt för de återvändande personernas grundläggande rättigheter och värdighet. (26) Särskilda stödåtgärder för återvändande personer, med särskild uppmärksamhet ägnad åt deras humanitära och skyddsmässiga behov i medlemsstaterna och i återvändandeländerna, kan förbättra villkoren för återvändande personer och förbättra deras återintegrering. Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt utsatta personer. (27) Ändamålsenligt återtagande i tredjeländer av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna är en viktig del av unionens återvändandepolitik och ett centralt redskap för en effektiv hantering av migrationsströmmar, eftersom det underlättar ett snabbt återvändande av irreguljära migranter. Återtagandesamarbetet är en viktig del inom ramen för dialog och samarbete med de tredjeländer som är ursprungs- och transitländer för irreguljära migranter, och dess genomförande i tredjeländer bör stödjas eftersom det gynnar återvändandepolitikens ändamålsenlighet på nationell nivå och unionsnivå. (28) Utöver det stöd till återvändande som föreskrivs i denna förordning bör fonden också stödja andra åtgärder för att bekämpa irreguljär migration och människohandel och för att främja efterlevnad av regler för laglig migration, och därigenom värna om integriteten i medlemsstaternas invandringssystem. (29) Anställning av irreguljära migranter undergräver utvecklingen av en politik för arbetskraftens rörlighet som bygger på lagliga migrationssystem samt äventyrar rättigheterna för migrerande arbetstagare, varigenom dessa arbetstagare blir sårbara för övergrepp och deras rättigheter riskerar att kränkas. Fonden bör därför, antingen direkt eller indirekt, stödja medlemsstaterna vid genomförandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/52/EG ( 12 ) , enligt vilket anställning av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt förbjuds och sanktioner föreskrivs mot arbetsgivare som överträder detta förbud. (30) Fonden bör, antingen direkt eller indirekt, stödja medlemsstaterna vid genomförandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/36/EU ( 13 ) där det fastställs bestämmelser om hjälp och stöd för samt skydd av offer för människohandel. Dessa åtgärder, inbegripet åtgärder som syftar till att tidigt identifiera offer för människohandel och sätta dem i kontakt med specialiserade tjänster, bör ta hänsyn till att handeln med människor, inklusive med barn som är brottsoffer, är könsspecifik till sin karaktär. (31) Fonden bör komplettera de verksamheter som vidtas på återvändandeområdet av Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån, som regleras av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/1896 ( 14 ) , utan att tillhandahålla ytterligare finansiering till den byrån. (32) I linje med effektivitetsprincipen bör synergier och konsekvens med andra unionsfonder eftersträvas, och överlappningar mellan åtgärder bör undvikas. (33) För att optimera mervärdet av investeringar som finansieras helt eller delvis genom unionens budget bör synergier eftersträvas framför allt mellan fonden och andra unionsprogram, inklusive program inom ramen för delad förvaltning. För att maximera dessa synergier bör viktiga möjliggörande mekanismer säkerställas, inbegripet kumulativ finansiering för en åtgärd från fonden och från ett annat unionsprogram. Sådan kumulativ finansiering bör inte överstiga de totala stödberättigande kostnaderna för den åtgärden. För detta ändamål bör det i denna förordning fastställas lämpliga regler, i synnerhet om möjligheten att deklarera samma kostnader eller utgifter proportionellt både inom ramen för fonden och inom ramen för ett annat unionsprogram. (34) Åtgärder som vidtas i och i förhållande till tredjeländer och som får stöd genom fonden bör genomföras i synergi och överensstämmelse med andra verksamheter utanför unionen som får stöd genom unionens instrument för finansiering av yttre åtgärder. Vid genomförandet av dessa åtgärder bör i synnerhet fullständig konsekvens eftersträvas med principerna och de allmänna målen för unionens externa politik, med principen om konsekvens i utvecklingspolitiken och överensstämmelse med de strategiska programplaneringsdokumenten för landet eller regionen i fråga samt med unionens internationella åtaganden. När det gäller den externa dimensionen bör fonden inriktas på stöd till åtgärder som inte är utvecklingsrelaterade och som gynnar unionens interna politik, och fonden bör vara förenlig med verksamheter som utförs inom unionen. Fonden bör inriktas på stöd som ska förbättra samarbetet med tredjeländer och stärka centrala aspekter av migrationshanteringen på områden av intresse för unionens migrationspolitik. (35) Finansiering ur unionens budget bör koncentreras till åtgärder för vilka unionens insatser kan tillföra ett mervärde jämfört med åtgärder som medlemsstaterna vidtar på egen hand. Det ekonomiska stöd som ges inom ramen för denna förordning bör i synnerhet bidra till att stärka den nationella kapaciteten och unionens kapacitet på områdena asyl och migration i enlighet med artikel 80 i EUF-fördraget. (36) När mottagarna av unionsfinansiering främjar åtgärder som stöds genom fonden bör de tillhandahålla information på målgruppens språk. För att säkerställa unionsfinansieringens synlighet bör mottagarna av unionsfinansiering hänvisa till dess ursprung när de kommunicerar om åtgärden. Mottagarna bör i detta syfte säkerställa att unionens emblem finns med på, och unionens ekonomiska stöd uttryckligen nämns i, allt kommunikationsmaterial som riktar sig till medierna och allmänheten. (37) Det bör vara möjligt för kommissionen att använda finansiella medel inom ramen för fonden för att främja bästa praxis och utbyte av information avseende genomförandet av fonden. (38) Kommissionen bör offentliggöra information om stödet från den tematiska delen inom ramen för direkt eller indirekt förvaltning i god tid och bör uppdatera sådan information vid behov. Det bör vara möjligt att sortera uppgifterna per specifikt mål, bidragsmottagarens namn, det belopp för vilket ett rättsligt åtagande görs och åtgärdens art och ändamål. (39) Om en medlemsstat har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt fördragen på området asyl och återvändande, om det finns en tydlig risk för att den medlemsstaten allvarligt åsidosätter unionens värden vid genomförandet av regelverket för asyl och återvändande eller om brister på det relevanta området har konstaterats i en utvärderingsrapport som utarbetats inom ramen för Schengens utvärderings- och övervakningsmekanism som fastställs i rådets förordning (EU) nr 1053/2013 ( 15 ) , kan det anses att medlemsstaten inte följer relevant unionsregelverk, även i fråga om användningen av driftsstöd inom ramen för denna fond. (40) Fonden bör säkerställa att medel fördelas på ett rättvist och transparent sätt i syfte att uppfylla de mål som anges i denna förordning. I syfte att tillgodose kraven på transparens bör kommissionen offentliggöra information om de årliga och fleråriga arbetsprogrammen för den tematiska delen. I enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 ( 16 ) bör varje medlemsstat inom sex månader från godkännandet av sitt program säkerställa att det finns en webbplats tillgänglig med information om programmets mål, verksamhet, tillgängliga finansieringsmöjligheter och resultat. (41) I denna förordning bör man ange de initiala beloppen för medlemsstaternas program, som består av ett fast belopp som anges i bilaga I och ett belopp som beräknas på grundval av de kriterier som anges i den bilagan och vilka återspeglar de behov och det tryck som olika medlemsstater erfar inom områdena asyl, migration, integration och återvändande. Mot bakgrund av de särskilda behoven i de medlemsstater som hade flest asylansökningar per capita 2018 och 2019 bör man höja de fasta beloppen för Cypern, Malta och Grekland. (42) De initiala beloppen för medlemsstaternas program bör ligga till grund för medlemsstaternas långsiktiga investeringar. För att beakta förändringar i migrationsströmmarna, för att tillgodose behoven i samband med hanteringen av asyl- och mottagningssystemen och i samband med integrationen av tredjelandsmedborgare som vistas lagligt i medlemsstaterna, samt för att utveckla laglig migration och bekämpa irreguljär migration genom ett ändamålsenligt, säkert och värdigt återvändande, bör ett tilläggsbelopp tilldelas medlemsstaterna efter halva programplaneringsperioden med beaktande av objektiva kriterier. Beloppet bör baseras på statistiska uppgifter i enlighet med bilaga I för att återspegla förändringarna i medlemsstaternas utgångsläge. (43) För att bidra till att denna fonds politiska mål uppnås bör medlemsstaterna säkerställa att deras program omfattar åtgärder som är inriktade på fondens specifika mål, att de prioriteringar som väljs överensstämmer med de genomförandeåtgärder som anges i bilaga II och att tilldelningen av medel mellan målen säkerställer att det övergripande politiska målet kan uppnås. I detta syfte bör medlemsstaterna i princip säkerställa en minimitilldelning som är avsedd att stärka och utveckla det gemensamma europeiska asylsystemet, stärka och utveckla laglig migration till medlemsstaterna i enlighet med deras ekonomiska och sociala behov samt främja och bidra till en ändamålsenlig integration av och social delaktighet för tredjelandsmedborgare. (44) Eftersom utmaningarna på migrationsområdet ständigt förändras finns ett behov av att anpassa tilldelningen av finansiering till förändringar i migrationsströmmarna. För att reagera på akuta behov och förändringar i strategier och unionens prioriteringar samt för att kanalisera finansieringen till åtgärder med ett stort mervärde för unionen, bör en del av finansieringen regelbundet att anslås, via en tematisk del, till särskilda åtgärder, unionsåtgärder, åtgärder som vidtas av lokala och regionala myndigheter, bistånd i nödsituationer, vidarebosättning och humanitärt mottagande och för att ytterligare stödja medlemsstater som bidrar till solidaritets- och ansvarsfördelningsinsatser. Den tematiska delen erbjuder flexibilitet i förvaltningen av fonden och skulle även kunna genomföras via medlemsstaternas program. (45) Medlemsstaterna bör uppmuntras att använda en del av sitt programanslag för att finansiera de åtgärder som förtecknas i bilaga IV genom att de beviljas ett större bidrag från unionen. (46) En del av de tillgängliga medlen inom ramen för fonden kan tilldelas medlemsstaternas program för genomförande av särskilda åtgärder, utöver det ursprungliga anslaget. Dessa särskilda åtgärder bör identifieras på unionsnivå och omfatta åtgärder som kräver samarbete eller åtgärder som behövs för att hantera utveckling inom unionen som kräver att ytterligare medel görs tillgängliga för en eller flera medlemsstater. (47) Fonden bör bidra till att stödja driftskostnader som har samband med fondens specifika mål för att göra det möjligt för medlemsstaterna att upprätthålla kapacitet som är avgörande för att fullgöra de uppgifter och tjänster som utgör en offentlig tjänst för unionen som helhet. Sådant stöd bör bestå av full ersättning för specifika kostnader som har samband med fondens mål och bör utgöra en väsentlig del av medlemsstaternas program. (48) För att komplettera genomförandet av fondens politiska mål på nationell nivå genom medlemsstaternas program, bör fonden också stödja åtgärder på unionsnivå. Sådana åtgärder bör ha övergripande strategiska syften inom fondens tillämpningsområde när det gäller politisk analys och innovation, gränsöverskridande ömsesidigt lärande och partnerskap samt testning av nya initiativ och åtgärder i hela unionen. (49) För att stärka unionens kapacitet att omedelbart hantera exceptionella migrationssituationer i en eller flera medlemsstater i form av en stor eller oproportionerlig inströmning av tredjelandsmedborgare, vilka ställer betydande och omedelbara krav på medlemsstaternas mottagnings- och förvarsanläggningar samt på deras system och förfaranden för asyl- och migrationshantering, eller att omedelbart hantera exceptionella migrationssituationer i tredjeländer på grund av den politiska utvecklingen eller konflikter, bör det vara möjligt att tillhandahålla bistånd i nödsituationer i enlighet med de regler som fastställs i denna förordning. (50) Genom denna förordning bör det säkerställas att den verksamhet som bedrivs av det europeiska migrationsnätverk som inrättats genom rådets beslut 2008/381/EG ( 17 ) fortsätter, och ekonomiskt stöd bör ges i enlighet med nätverkets mål och uppgifter. (51) Fondens politiska mål kommer också att eftersträvas med hjälp av finansieringsinstrument och budgetgarantier inom InvestEU-programmet, inrättat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/523 ( 18 ) . Ekonomiskt stöd bör användas för att hantera marknadsmisslyckanden eller icke-optimala investeringssituationer på ett proportionellt sätt, och åtgärder bör inte överlappa eller tränga ut privat finansiering eller snedvrida konkurrensen på den inre marknaden. Åtgärderna bör ha ett tydligt unionsmervärde. (52) Blandfinansieringsinsatser är frivilliga till sin karaktär och är åtgärder som stöds genom unionens budget som kombinerar icke-återbetalningspliktiga former av stöd, återbetalningspliktiga former av stöd, eller både och, från unionens budget med återbetalningspliktiga former av stöd från institutioner för investerings- eller utvecklingsfinansiering eller andra offentliga finansieringsinstitutioner, liksom stöd från kommersiella finansieringsinstitutioner och investerare. (53) I denna förordning fastställs en finansieringsram för hela fondens löptid som ska utgöra det särskilda referensbeloppet, i den mening som avses i punkt 18 i det interinstitutionella avtalet av den 16 december 2020 mellan Europaparlamentet, Europeiska unionens råd och Europeiska kommissionen om budgetdisciplin, samarbete i budgetfrågor och sund ekonomisk förvaltning samt om nya egna medel, inbegripet en färdplan för införandet av nya egna medel ( 19 ) , för Europaparlamentet och rådet under det årliga budgetförfarandet. (54) Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2018/1046 ( 20 ) ( budgetförordningen ) är tillämplig på fonden. I budgetförordningen fastställs regler för genomförandet av unionens budget, inklusive regler om bidrag, priser, upphandling, indirekt förvaltning, finansieringsinstrument, budgetgarantier, ekonomiskt stöd och ersättning till externa experter. (55) För att åtgärder ska kunna genomföras inom ramen för delad förvaltning bör fonden utgöra en del av ett enhetligt ramverk som består av den här förordningen, budgetförordningen och förordning (EU) 2021/1060. (56) Genom förordning (EU) 2021/1060 inrättas ramen för åtgärder under Eruf, ESF+, Sammanhållningsfonden, Europeiska havs- fiskeri- och vattenbruksfonden, Fonden för en rättvis omställning, Asyl-, migrations- och integrationsfonden, Fonden för inre säkerhet och instrumentet för ekonomiskt stöd för gränsförvaltning och viseringspolitik som en del av Fonden för integrerad gränsförvaltning, och där anges i synnerhet regler för programplanering, övervakning, utvärdering, förvaltning och kontroll av unionsmedel som genomförs inom ramen för delad förvaltning. Dessutom är det nödvändigt att i den här förordningen specificera målen för fonden och att fastställa särskilda bestämmelser om de åtgärder som kan finansieras genom fonden. (57) Ett förfinansieringssystem för fonden föreskrivs i förordning (EU) 2021/1060, och en särskild förfinansieringsnivå fastställs i den här förordningen. För att säkerställa att det är möjligt att reagera snabbt i nödsituationer är det dessutom lämpligt att fastställa en särskild förfinansieringsnivå för bistånd i nödsituationer. Förfinansieringssystemet bör säkerställa att medlemsstaterna har tillräckliga medel för att ge bidragsmottagarna stöd från det att deras program börjar genomföras. (58) Valet av finansieringstyp och genomförandemetod inom ramen för denna förordning bör göras utifrån vad som är bäst för att uppnå åtgärdernas specifika mål och åstadkomma resultat, med särskild hänsyn till kostnader för kontroller, administrativa bördor och risken för bristande efterlevnad. Vid sådana val bör användning av enhetsbelopp, schablonsatser och enhetskostnader samt finansiering som inte är kopplad till kostnaderna, enligt vad som avses i artikel 125.1 i budgetförordningen, övervägas. (59) För att i största möjliga utsträckning utnyttja modellen för samordnad granskning ( single audit ) är det lämpligt att fastställa specifika bestämmelser om kontroll och revision av projekt i vilka internationella organisationer, vilkas interna kontrollsystem har bedömts positivt av kommissionen, är bidragsmottagare. För sådana projekt bör de förvaltande myndigheterna ha möjlighet att begränsa sina förvaltningskontroller, förutsatt att bidragsmottagaren i god tid tillhandahåller alla nödvändiga data och all nödvändig information om projektets fortskridande och om de underliggande utgifternas stödberättigande. Om ett projekt som genomförs av en sådan internationell organisation har valts ut för revision bör revisionsmyndigheten dessutom kunna utföra sitt arbete i linje med principerna i den internationella standarden för näraliggande tjänster (SNT) 4400, Uppdrag att utföra granskning enligt särskild överenskommelse rörande finansiell information . (60) I enlighet med budgetförordningen, Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 ( 21 ) samt rådets förordningar (EG, Euratom) nr 2988/95 ( 22 ) , (Euratom, EG) nr 2185/96 ( 23 ) och (EU) 2017/1939 ( 24 ) ska unionens ekonomiska intressen skyddas genom proportionella åtgärder, inbegripet åtgärder avseende förebyggande, upptäckt, korrigering och utredning av oriktigheter, inklusive bedrägerier, avseende krav på återbetalning av medel som förlorats, betalats ut på felaktiga grunder eller använts felaktigt samt, när så är lämpligt, avseende påförande av administrativa sanktioner. I enlighet med förordningarna (Euratom, EG) nr 2185/96 och (EU, Euratom) nr 883/2013 har Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) befogenhet att göra administrativa utredningar, inbegripet kontroller och inspektioner på platsen, i syfte att fastställa om det har förekommit bedrägerier, korruption eller annan olaglig verksamhet som riktar sig mot unionens ekonomiska intressen. I enlighet med rådets förordning (EU) 2017/1939 har Europeiska åklagarmyndigheten befogenhet att utreda och lagföra brott som skadar unionens ekonomiska intressen, i enlighet med vad som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2017/1371 ( 25 ) . I enlighet med budgetförordningen ska varje person eller enhet som mottar medel från unionen samarbeta till fullo för att skydda unionens ekonomiska intressen, bevilja kommissionen, Olaf, revisionsrätten och – när det gäller de medlemsstater som deltar i fördjupat samarbete enligt förordning (EU) 2017/1939 – Eppo de rättigheter och den tillgång som krävs och säkerställa att tredjeparter som är involverade i förvaltningen av medel från unionen beviljar likvärdiga rättigheter. Medlemsstaterna bör samarbeta fullt ut och ge unionens institutioner, organ och byråer allt det stöd som behövs för att skydda unionens ekonomiska intressen. (61) Ett tredjeland som har ingått ett avtal med unionen om kriterier och mekanismer för att fastställa vilken stat som ska ansvara för handläggningen av en asylansökan som görs i en medlemsstat eller i det tredjelandet bör tillåtas att delta i fonden under förutsättning att vissa villkor är uppfyllda. (62) Övergripande finansiella regler som antas av Europaparlamentet och rådet på grundval av artikel 322 i EUF-fördraget är tillämpliga på denna förordning. Dessa regler fastställs i budgetförordningen och anger särskilt bestämmelser om budgetens uppställning och genomförande genom bidrag, upphandling, priser och indirekt genomförande samt föreskriver kontroller av ansvaret hos aktörer i budgetförvaltningen. Regler som antas på grundval av artikel 322 i EUF-fördraget innefattar även en generell villkorlighetsordning för skydd av unionsbudgeten. (63) I enlighet med rådets beslut 2013/755/EU ( 26 ) är personer och enheter som är etablerade i utomeuropeiska länder eller territorier berättigade till finansiering i enlighet med de bestämmelser och mål som gäller för fonden och eventuella ordningar som är tillämpliga på den medlemsstat till vilken det berörda utomeuropeiska landet eller territoriet är knutet. (64) I enlighet med artikel 349 i EUF-fördraget och i linje med kommissionens meddelande av den 24 oktober 2017 med titeln Ett starkare och förnyat strategiskt partnerskap med EU:s yttersta randområden , som godkändes av rådet i dess slutsatser av den 12 april 2018, bör de relevanta medlemsstaterna säkerställa att deras nationella strategier och program beaktar de särskilda utmaningar som de yttersta randområdena ställs inför vid migrationshanteringen. Fonden bör stödja dessa medlemsstater med tillräckliga resurser för att bistå dessa regioner med att hantera migrationen på ett hållbart sätt och hantera eventuella pressade situationer. (65) Enligt punkterna 22 och 23 i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning ( 27 ) bör fonden utvärderas på grundval av information som samlats in i enlighet med särskilda övervakningskrav, samtidigt som en administrativ börda, särskilt för medlemsstaterna, och överreglering undviks. Dessa krav bör när så är lämpligt innefatta mätbara indikatorer som utgångspunkt för utvärdering av fondens faktiska konsekvenser. För att mäta fondens resultat bör indikatorer och relaterade mål fastställas för vart och ett av fondens specifika mål. Indikatorerna bör vara både kvalitativa och kvantitativa. (66) Genom indikatorer och finansiell rapportering bör kommissionen och medlemsstaterna övervaka fondens genomförande i enlighet med de relevanta bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 och den här förordningen. Från och med 2023 bör medlemsstaterna till kommissionen lämna in årliga prestationsrapporter som omfattar det senaste räkenskapsåret. Dessa rapporter bör innehålla information om de framsteg som gjorts med genomförandet av medlemsstaternas program. Medlemsstaterna bör också lämna in sammanfattningar av dessa rapporter till kommissionen. Kommissionen bör översätta dessa sammanfattningar till alla unionens officiella språk och offentliggöra dem på sin webbplats tillsammans med länkar till medlemsstaternas webbplatser som avses i förordning (EU) 2021/1060. (67) För att ge uttryck för vikten av att bekämpa klimatförändringarna i överensstämmelse med unionens åtaganden att genomföra Parisavtalet, antaget inom ramen för Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändring ( 28 ) , och åtagandet avseende Förenta nationernas mål för hållbar utveckling, bör åtgärderna inom ramen för denna förordning bidra till uppnåendet av målet att minst 30 % av alla utgifter i den fleråriga budgetramen ska användas för integreringen av klimatmål och till ambitionen att 7,5 % av budgeten ska vara utgifter för biologisk mångfald 2024 och 10 % 2026 och 2027, samtidigt som befintliga överlappningar mellan klimatmål och mål för biologisk mångfald beaktas. Fonden bör stödja verksamhet som respekterar unionens normer och prioriteringar för klimatet och miljön och inte orsakar någon betydande skada för miljömålen i den mening som avses i artikel 17 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/852 ( 29 ) . (68) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 514/2014 ( 30 ) och alla akter som gäller för programperioden 2014–2020 bör fortsätta att gälla för program och projekt som stöds genom fonden under programperioden 2014–2020. Eftersom genomförandet av förordning (EU) nr 514/2014 överlappar den programperiod som den här förordningen omfattar, och för att säkerställa kontinuitet i genomförandet av vissa projekt som godkänts enligt den förordningen, bör bestämmelser om etappindelning av projekt fastställas. Varje enskild etapp i ett projekt bör genomföras i enlighet med reglerna för den programperiod under vilken projektet finansieras. (69) I syfte att komplettera eller ändra icke väsentliga delar av denna förordning, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på förteckningen över åtgärder som berättigar till stöd enligt bilaga III, förteckningen över åtgärder som berättigar till högre medfinansieringsgrad enligt bilaga IV, driftsstöd enligt bilaga VII samt vidareutveckling av övervaknings- och utvärderingsramen. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning. För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller Europaparlamentet och rådet alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter. (70) För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning, bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 ( 31 ) . Granskningsförfarandet bör användas vid antagandet av genomförandeakter som fastställer gemensamma skyldigheter för medlemsstaterna, särskilt skyldigheter när det gäller att förse kommissionen med information, medan det rådgivande förfarandet bör användas vid antagandet av genomförandeakter som avser arrangemangen för att förse kommissionen med information inom ramen för programplanering och rapportering, eftersom de är rent tekniska till sin natur. Kommissionen bör anta omedelbart tillämpliga genomförandeakter avseende antagandet av beslut att tilldela bistånd i nödsituationer som föreskrivs i denna förordning om det, i vederbörligen motiverade fall som rör arten och syftet med sådant bistånd, är nödvändigt av tvingande skäl till skyndsamhet. (71) Eftersom målen för denna förordning inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna själva, utan snarare kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget). I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. (72) I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 21 om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till EU-fördraget och EUF-fördraget, och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4 i det protokollet, deltar Irland inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på Irland. (73) I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 22 om Danmarks ställning, fogat till EU-fördraget och EUF-fördraget, deltar Danmark inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på Danmark. (74) I enlighet med artikel 193.2 i budgetförordningen kan bidrag tilldelas för en redan inledd åtgärd, om sökanden kan visa att det var nödvändigt att inleda åtgärden innan bidragsöverenskommelsen undertecknades. Kostnader som hänför sig till tiden före den dag då bidragsansökan lämnades in berättigar emellertid inte till unionsfinansiering, utom i vederbörligen motiverade undantagsfall. För att undvika avbrott i unionsstödet som skulle kunna inverka negativt på unionens intressen bör det vara möjligt att för en begränsad period i början av den fleråriga budgetramen 2021–2027 betrakta kostnader som stödberättigande från och med den 1 januari 2021 om de uppkommit för åtgärder som stöds enligt den här förordningen inom ramen för direkt förvaltning och som redan har inletts, även om dessa kostnader uppkom innan bidragsansökan eller begäran om bistånd lämnades in. (75) Det är lämpligt att anpassa tillämpningsperioden för denna förordning till tillämpningsperioden för rådets förordning (EU, Euratom) 2020/2093 ( 32 ) . (76) För att säkerställa kontinuitet i tillhandahållandet av stöd på det relevanta politikområdet och göra det möjligt att påbörja genomförandet från och med början av den fleråriga budgetramen 2021–2027, bör denna förordning skyndsamt träda i kraft och bör tillämpas med retroaktiv verkan från och med den 1 januari 2021. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. KAPITEL I ALLMÄNNA BESTÄMMELSER Artikel 1 Innehåll Genom denna förordning inrättas Asyl-, migrations- och integrationsfonden ( fonden ) för perioden 1 januari 2021–31 december 2027. I denna förordning fastställs fondens mål, budgeten för perioden 1 januari 2021–31 december 2027, formerna för unionsfinansiering och reglerna för tillhandahållande av sådan finansiering. Artikel 2 Definitioner I denna förordning gäller följande definitioner: 1. sökande av internationellt skydd : en sökande enligt definitionen i artikel 2 c i Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/32/EU ( 33 ) . 2. person som beviljats internationellt skydd : en person som har beviljats internationellt skydd enligt definitionen i artikel 2 b i Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/95/EU ( 34 ) . 3. blandfinansieringsinsats : åtgärder som stöds genom unionens budget, inbegripet inom ramen för blandfinansieringsinstrument enligt artikel 2.6 i budgetförordningen. 4. familjemedlem : en tredjelandsmedborgare som definieras som familjemedlem i den unionsrätt som är relevant för det politiska åtgärdsområde som stödjs genom fonden. 5. humanitärt mottagande : inresa efter, om så begärts av en medlemsstat, en framställan från Europeiska stödkontoret för asylfrågor (Easo), FN:s flyktingkommissariat ( UNHCR ) eller ett annat relevant internationellt organ, av tredjelandsmedborgare eller statslösa personer, från ett tredjeland till vilket de har fördrivits till medlemsstaternas territorium, som beviljas internationellt skydd eller humanitär status enligt nationell rätt som föreskriver rättigheter och skyldigheter som motsvarar rättigheterna och skyldigheterna i artiklarna 20–34 i direktiv 2011/95/EU för personer som innehar status som subsidiärt skyddsbehövande. 6. driftsstöd : den del av en medlemsstats tilldelning som får användas som stöd till de offentliga myndigheter som är ansvariga för att fullgöra de uppgifter och tillhandahålla de tjänster som utgör en offentlig tjänst för unionen. 7. avlägsnande : avlägsnande enligt definitionen i artikel 3.5 i direktiv 2008/115/EG. 8. vidarebosättning : inresa, efter en framställan från UNHCR, av tredjelandsmedborgare eller statslösa personer, från ett tredjeland till vilket de har fördrivits till medlemsstaternas territorium, som beviljas internationellt skydd och som har tillgång till en varaktig lösning i enlighet med unionsrätten och nationell rätt. 9. återvändande : återvändande enligt definitionen i artikel 3.3 i direktiv 2008/115/EG. 10. särskilda åtgärder : transnationella eller nationella projekt som ger ett unionsmervärde i enlighet med målen för fonden och för vilka en, flera eller samtliga medlemsstater kan få tilläggsanslag till sina program. 11. tredjelandsmedborgare : en person, inbegripet statslösa personer och personer med obestämd nationalitet, som inte är unionsmedborgare enligt definitionen i artikel 20.1 i EUF-fördraget. 12. ensamkommande barn : en underårig utan medföljande vuxen enligt definitionen i artikel 2 l i direktiv 2011/95/EU, 13. unionsåtgärder : gränsöverskridande projekt eller projekt av särskilt intresse för unionen, som genomförs i överensstämmelse med fondens mål. 14. utsatt person : en person som definieras som utsatt person i den unionsrätt som är relevant för det politiska åtgärdsområde som stöds genom fonden. Artikel 3 Fondens mål 1. Fondens politiska mål är att bidra till en effektiv hantering av migrationsströmmar och till genomförande, stärkande och utveckling av den gemensamma asylpolitiken och den gemensamma invandringspolitiken, i enlighet med relevant unionsregelverk och med fullständig respekt för unionens och medlemsstaternas internationella åtaganden som härrör från de internationella instrument som de är part i. 2. Inom ramen för det politiska mål som anges i punkt 1 ska fonden bidra till att följande specifika mål uppnås: a) Stärka och utveckla alla aspekter av det gemensamma europeiska asylsystemet, inbegripet dess externa dimension. b) Stärka och utveckla laglig migration till medlemsstaterna i enlighet med deras ekonomiska och sociala behov samt främja och bidra till en ändamålsenlig integration av och social delaktighet för tredjelandsmedborgare. c) Bidra till kampen mot irreguljär migration, stärka ett ändamålsenligt, säkert och värdigt återvändande och återtagande samt främja och bidra till en faktisk inledande återintegrering i tredjeländer. d) Stärka solidaritet och en rättvis ansvarsfördelning mellan medlemsstaterna, särskilt med avseende på de medlemsstater som påverkas mest av migrations- och asylutmaningar, bland annat genom praktiskt samarbete. 3. Inom ramen för de specifika mål som anges i punkt 2 ska fonden genomföras via de genomförandeåtgärder som förtecknas i bilaga II. Artikel 4 Partnerskap För denna fond ska partnerskap, enligt artikel 8.1 i förordning (EU) 2021/1060, omfatta regionala, och lokala myndigheter, stadsmyndigheter och andra offentliga myndigheter eller organisationer som företräder sådana myndigheter, relevanta internationella organisationer, icke-statliga organisationer såsom flyktingorganisationer och migrantledda organisationer, liksom nationella människorättsinstitutioner och jämställdhetsorgan samt näringslivets och arbetsmarknadens parter. Artikel 5 Stödets tillämpningsområde 1. Inom ramen för dess mål och i enlighet med de genomförandeåtgärder som förtecknas i bilaga II ska fonden särskilt stödja de åtgärder som förtecknas i bilaga III. För att hantera oförutsedda eller nya omständigheter ges kommissionen befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 37 för att ändra förteckningen över åtgärder i bilaga III i syfte att lägga till nya åtgärder. 2. För att uppnå dess mål får fonden, i linje med unionens prioriteringar, när det är lämpligt stödja sådana åtgärder i och i förhållande till tredjeländer som avses i bilaga III i enlighet med artikel 7 eller 24, beroende på vad som är tillämpligt. 3. Vad gäller åtgärder i och i förhållande till tredjeländer ska kommissionen och medlemsstaterna tillsammans med Europeiska utrikestjänsten i enlighet med sina respektive ansvarsområden säkerställa samordning med unionens relevanta politik, strategier och instrument. De ska i synnerhet säkerställa att åtgärder i och i förhållande till tredjeländer a) utförs i synergi och konsekvens med andra åtgärder utanför unionen som stöds genom andra unionsinstrument, b) är konsekventa med unionens externa politik, respekterar principen om en konsekvent politik för utveckling och stämmer överens med de strategiska programplaneringsdokumenten för regionen eller landet i fråga, c) inriktas på åtgärder som inte är utvecklingsrelaterade, och d) tjänar unionens intressen när det gäller unionens interna politik och överensstämmer med verksamheter som vidtas inom unionen. 4. Fondens mål ska stödja åtgärder med inriktning på en eller flera målgrupper som omfattas av artiklarna 78 och 79 i EUF-fördraget. Artikel 6 Jämställdhet och icke-diskriminering 1. Medlemsstaterna och kommissionen ska säkerställa att ett jämställdhetsperspektiv integreras och att jämställdhet och jämställdhetsintegrering beaktas och främjas vid utformning, genomförande, övervakning, rapportering och utvärdering av program och projekt som stöds inom ramen för fonden. 2. Medlemsstaterna och kommissionen ska vidta lämpliga åtgärder för att utesluta varje form av diskriminering som är förbjuden enligt artikel 21 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna ( stadgan ) vid utformning, genomförande, övervakning, rapportering och utvärdering av program och projekt som stöds inom ramen för fonden. Artikel 7 Tredjeländer som är associerade till fonden 1. Fonden ska vara öppen för tredjeländer som uppfyller kriterierna i punkt 2, i enlighet med de villkor som fastställs i ett särskilt avtal som omfattar tredjelandets deltagande i fonden. 2. För att ett tredjeland ska kunna vara associerat till fonden i enlighet med punkt 1 ska det ha ingått ett avtal med unionen om kriterier och mekanismer för att fastställa vilken stat som ska ansvara för handläggningen av en asylansökan som görs i en medlemsstat eller i det tredjelandet. 3. Det särskilda avtal som omfattar tredjelandets deltagande i fonden ska som ett minimum a) möjliggöra samarbete med medlemsstaterna och unionens institutioner, organ och byråer inom området asyl, migration och återvändande i en anda som präglas av principerna om solidaritet och rättvis ansvarsfördelning, b) under hela fondens löptid grundas på principerna om non-refoulement , demokrati, rättsstaten och respekt för de mänskliga rättigheterna, c) säkerställa en rättvis balans vad gäller bidrag från och förmåner till det tredjeland som deltar i fonden, d) föreskriva villkoren för deltagande i fonden, inbegripet beräkningen av ekonomiska bidrag till fonden och dess administrativa kostnader, e) inte ger tredjelandet någon beslutsbefogenhet i fråga om fonden, f) garantera unionens rätt att säkerställa en sund ekonomisk förvaltning och att skydda sina ekonomiska intressen, g) föreskriva att tredjelandet beviljar de rättigheter och den tillgång som krävs för den behöriga utanordnaren, Olaf och revisionsrätten i enlighet med artikel 8. De bidrag som avses i första stycket d ska utgöra inkomster avsatta för särskilda ändamål i enlighet med artikel 21.5 i budgetförordningen. Artikel 8 Skydd av unionens ekonomiska intressen När ett tredjeland deltar i fonden genom ett beslut antaget enligt ett internationellt avtal eller på grundval av något annat rättsligt instrument ska tredjelandet bevilja de rättigheter och den tillgång som krävs för att den behöriga utanordnaren, Olaf och revisionsrätten ska kunna utöva sina respektive befogenheter på ett heltäckande sätt. När det gäller Olaf ska dessa rättigheter innefatta rätten att göra utredningar, inklusive kontroller och inspektioner på platsen, i enlighet med förordning (EU, Euratom) nr 883/2013. KAPITEL II BUDGETRAM OCH GENOMFÖRANDERAM AVSNITT 1 Gemensamma bestämmelser Artikel 9 Allmänna principer 1. Stöd som tillhandahålls genom fonden ska komplettera nationella, regionala och lokala interventioner, och inriktas på att tillföra ett unionsmervärde till uppnåendet av fondens mål. 2. Kommissionen och medlemsstaterna ska säkerställa att det stöd som tillhandahålls genom fonden och av medlemsstaterna är förenligt med unionens relevanta åtgärder, politik och prioriteringar, och att det kompletterar stöd som tillhandahålls genom andra unionsinstrument, särskilt instrumenten för finansiering av yttre åtgärder, Europeiska socialfonden+ (ESF+) och Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf). 3. Fonden ska genomföras inom ramen för direkt, delad eller indirekt förvaltning i enlighet med artikel 62.1 första stycket a, b och c i budgetförordningen. Artikel 10 Budget 1. Finansieringsramen för genomförandet av fonden för perioden 1 januari 2021–31 december 2027 ska vara 9 882 000 000 EUR i löpande priser. 2. Finansieringsramen ska användas enligt följande: a) 6 270 000 000 EUR ska anslås till medlemsstaternas program. b) 3 612 000 000 EUR ska anslås till den tematiska del som avses i artikel 11. 3. Upp till 0,42 % av finansieringsramen ska anslås till tekniskt bistånd på kommissionens initiativ enligt artikel 35 i förordning (EU) 2021/1060. 4. I enlighet med artikel 26 i förordning (EU) 2021/1060 får upp till 5 % av det ursprungliga anslaget till en medlemsstat från någon av de fonder som omfattas av den förordningen inom ramen för delad förvaltning på den medlemsstatens begäran överföras till fonden inom ramen för direkt eller indirekt förvaltning. Kommissionen ska förvalta dessa medel direkt i enlighet med artikel 62.1 första stycket a i budgetförordningen eller indirekt i enlighet med led c i det stycket. Dessa medel ska användas till förmån för den berörda medlemsstaten. Artikel 11 Allmänna bestämmelser om genomförandet av den tematiska delen 1. Det belopp som anges i artikel 10.2 b ska tilldelas på ett flexibelt sätt via en tematisk del genom delad, direkt eller indirekt förvaltning i enlighet med arbetsprogrammen. Med tanke på fondens interna natur ska den tematiska delen främst gagna unionens interna politik i linje med de specifika mål som anges i artikel 3.2. Finansiering från den tematiska delen ska användas för dess komponenter, vilka är a) särskilda åtgärder, b) unionsåtgärder, c) bistånd i nödsituationer enligt artikel 31, d) vidarebosättning och humanitärt mottagande, e) stöd till medlemsstater för överföring av sökande av internationellt skydd eller personer som beviljats internationellt skydd, som en del av solidaritetsinsatser enligt artikel 20, och f) det europeiska migrationsnätverket enligt artikel 26. Tekniskt bistånd på kommissionens initiativ, som avses i artikel 35 i förordning (EU) 2021/1060, ska också få stöd från det belopp som anges i artikel 10.2 b i den här förordningen. 2. Finansiering från den tematiska delen ska gå till prioriteringar som har ett stort unionsmervärde eller användas för att tillmötesgå brådskande behov, i linje med de överenskomna unionsprioriteringar som återspeglas i bilaga II. Den finansiering som avses i första stycket i denna punkt, med undantag av finansiering som används för bistånd i nödsituationer i enlighet med artikel 31.1 första stycket a och b, ska enbart stödja de åtgärder som förtecknas i bilaga III, inklusive vidarebosättning och humanitärt mottagande i enlighet med artikel 19 som en del av den externa dimensionen av unionens migrationspolitik. 3. Kommissionen ska föra en dialog med civilsamhällesorganisationer och relevanta nätverk, i synnerhet när det gäller att utarbeta och utvärdera arbetsprogrammen för unionsåtgärder som finansieras genom fonden. 4. Minst 20 % av medlen från det ursprungliga anslaget till den tematiska delen ska anslås till det specifika mål som anges i artikel 3.2 d. 5. När finansiering från den tematiska delen tillhandahålls medlemsstaterna inom ramen för direkt eller indirekt förvaltning, ska kommissionen säkerställa att projekt som påverkas av ett motiverat yttrande från kommissionen med avseende på överträdelseförfaranden enligt artikel 258 i EUF-fördraget som föranleder tvivel avseende utgifternas laglighet och korrekthet eller dessa projekts prestation inte väljs ut. 6. När finansiering från den tematiska delen genomförs inom ramen för delad förvaltning ska den berörda medlemsstaten säkerställa att, och kommissionen bedöma om, vid tillämpning av artiklarna 23 och 24.2 i förordning (EU) 2021/1060, de planerade åtgärderna inte påverkas av ett motiverat yttrande från kommissionen med avseende på ett överträdelseförfarande enligt artikel 258 i EUF-fördraget som föranleder tvivel avseende utgifternas laglighet och korrekthet eller åtgärdernas prestation. 7. Kommissionen ska inom ramen för de årliga anslagen i unionens budget fastställa det totala belopp som ska avsättas till den tematiska delen. 8. Kommissionen ska genom genomförandeakter anta finansieringsbeslut i den mening som avses i artikel 110 i budgetförordningen för den tematiska delen, vilka ska identifiera mål och åtgärder som ska stödjas och ange beloppen för var och en av de beståndsdelar som anges i punkt 1 andra stycket i den här artikeln. Finansieringsbeslut ska, i tillämpliga fall, ange det totala belopp som är reserverat för blandfinansieringsinsatser. Finansieringsbeslut kan vara årliga eller fleråriga och får omfatta en eller flera de komponenter i den tematiska del som anges i punkt 1 andra stycket i den här artikeln. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 38.3 i den här förordningen. 9. Den tematiska delen ska särskilt stödja åtgärder som omfattas av genomförandeåtgärd 2 d i bilaga II som genomförs av nationella, regionala och lokala myndigheter eller civilsamhällesorganisationer. I det avseendet bör minst 5 % av det ursprungliga anslaget för den tematiska delen rikta sig till lokala och regionala myndigheters genomförande av integrationsåtgärder. 10. Kommissionen ska säkerställa att fördelningen av medel bland de specifika mål som anges i artikel 3.2 är rättvis och transparent. Kommissionen ska rapportera om användningen och fördelningen av den tematiska delen mellan de komponenter som anges i punkt 1 andra stycket i den här artikeln, inbegripet om det stöd som tillhandahålls åtgärder i eller i förhållande till tredjeländer inom ramen för unionsåtgärderna. 11. Efter antagandet av ett finansieringsbeslut som avses i punkt 8 får kommissionen ändra medlemsstaternas program i enlighet med detta. AVSNITT 2 Stöd och genomförande inom ramen för delad förvaltning Artikel 12 Tillämpningsområde 1. Detta avsnitt ska tillämpas på det belopp som avses i artikel 10.2 a och på de tilläggsmedel som ska genomföras inom ramen för delad förvaltning i enlighet med det finansieringsbeslut för den tematiska delen som avses i artikel 11. 2. Stöd enligt detta avsnitt ska genomföras inom ramen för delad förvaltning i enlighet med artikel 63 i budgetförordningen och förordning (EU) 2021/1060. Artikel 13 Budgetmedel 1. Det belopp som anges i artikel 10.2 a ska preliminärt anslås till medlemsstaternas program enligt följande: a) 5 225 000 000 EUR i enlighet med bilaga I. b) 1 045 000 000 EUR för den justering av anslagen till medlemsstaternas program som avses i artikel 17.1. 2. Om det belopp som anges i punkt 1 b i denna artikel inte anslås fullt ut, får det återstående beloppet läggas till det belopp som anges i artikel 10.2 b. Artikel 14 Förfinansiering 1. I enlighet med artikel 90.4 i förordning (EU) 2021/1060 ska förfinansieringen för fonden, om medel finns tillgängliga, betalas i årliga delbetalningar före den 1 juli varje år enligt följande: a) 2021: 4 %. b) 2022: 3 %. c) 2023: 5 %. d) 2024: 5 %. e) 2025: 5 %. f) 2026: 5 %. 2. Om en medlemsstats program antas efter den 1 juli 2021 ska de första delbetalningarna utbetalas det år då det antas. Artikel 15 Medfinansieringsgrader 1. Bidraget från unionens budget får inte överstiga 75 % av de totala stödberättigande utgifterna för ett projekt. 2. Bidraget från unionens budget får höjas till 90 % av de totala stödberättigande utgifterna för projekt som genomförs inom ramen för särskilda åtgärder. 3. Bidraget från unionens budget får höjas till 90 % av de totala stödberättigande utgifterna för sådana åtgärder som förtecknas i bilaga IV. 4. Bidraget från unionens budget får höjas till 100 % av de totala stödberättigande utgifterna för driftsstöd. 5. Bidraget från unionens budget får höjas till 100 % av de totala stödberättigande utgifterna för bistånd i nödsituationer enligt artikel 31. 6. Bidraget från unionens budget får höjas till 100 % av de totala stödberättigande utgifterna för tekniskt bistånd på medlemsstaternas initiativ inom de gränser som anges i artikel 36.5 b vi i förordning (EU) 2021/1060. 7. Genom kommissionens beslut om godkännande av en medlemsstats program ska medfinansieringsgraden och det maximala stödbeloppet från fonden fastställas för de typer av åtgärder som täcks av det bidrag som avses i punkterna 1–6. 8. I kommissionens beslut om godkännande av en medlemsstats program ska det för varje typ av åtgärd fastställas huruvida medfinansieringsgraden tillämpas avseende a) det totala bidraget, inbegripet de offentliga och privata bidragen, eller b) endast det offentliga bidraget. Artikel 16 Medlemsstaternas program 1. Varje medlemsstat ska säkerställa att de prioriteringar som fastställs i dess program är förenliga med och svarar mot unionens prioriteringar och utmaningar på området asyl- och migrationshantering, och att de är helt i enlighet med relevant unionsregelverk och överenskomna unionsprioriteringar, samtidigt som de fullt ut respekterar unionens och medlemsstaternas internationella åtaganden som härrör från de internationella instrument som de är part i. När medlemsstaterna fastställer prioriteringarna för sina program ska de säkerställa att de genomförandeåtgärder som förtecknas i bilaga II beaktas på ett korrekt sätt i dessa program. Med tanke på fondens interna natur ska medlemsstaternas program främst gagna unionens interna politik i linje med de specifika mål som anges i artikel 3.2 i denna förordning. Kommissionen ska bedöma medlemsstaternas program i enlighet med artikel 23 i förordning (EU) 2021/1060. 2. Inom de medel som anslås i artikel 13.1, och utan att det påverkar tillämpningen av punkt 3 i den här artikeln ska varje medlemsstat i sitt program anslå a) minst 15 % av sina anslagna medel till det specifika mål som anges i artikel 3.2 a, och b) minst 15 % av sina anslagna medel till det specifika mål som anges i artikel 3.2 b. 3. En medlemsstat får anslå mindre än de lägsta procentsatser som anges i punkt 2 endast om den i sitt program lämnar en ingående redogörelse för varför anslag av medel under denna nivå inte skulle äventyra uppnåendet av det relevanta målet. 4. Kommissionen ska säkerställa att kunskapen och expertisen hos berörda decentraliserade byråer, i synnerhet Easo, Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån och Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter, som inrättats genom rådets förordning (EG) nr 168/2007 ( 35 ) , beaktas utifrån deras behörighetsområden, i ett tidigt skede och i god tid, vid utarbetandet av medlemsstaternas program. 5. Kommissionen får när så är lämpligt involvera berörda decentraliserade byråer, inbegripet dem som avses i punkt 4, i de övervaknings- och utvärderingsuppgifter som avses i avsnitt 5, i synnerhet för att säkerställa att de åtgärder som genomförs med stöd av fonden är förenliga med relevant unionsregelverk och överenskomna unionsprioriteringar. 6. Efter antagandet av rekommendationer i enlighet med förordning (EU) nr 1053/2013 som omfattas av denna förordnings tillämpningsområde ska den berörda medlemsstaten, tillsammans med kommissionen, utreda hur den ska hantera resultaten och rekommendationerna genom sitt program, i förekommande fall med stöd av fonden. Kommissionen får vid behov också utnyttja decentraliserade byråers expertis i specifika frågor som omfattas av dessa byråers befogenheter. 7. Vid behov ska medlemsstatens berörda program ändras i enlighet med artikel 24 i förordning (EU) 2021/1060 för att beakta de rekommendationer som avses i punkt 6 i den här artikeln. 8. I samarbete och samråd med kommissionen och de relevanta decentraliserade byråerna utifrån deras befogenhetsområden, beroende på vad som är tillämpligt, får den berörda medlemsstaten omfördela medel som omfattas av dess program, i syfte att hantera de rekommendationer som avses i punkt 6 om dessa rekommendationer har ekonomiska följder. 9. Medlemsstaterna ska i sina program i synnerhet eftersträva sådana åtgärder som berättigar till högre medfinansieringsgrader enligt förteckningen i bilaga IV. I händelse av oförutsedda eller nya omständigheter eller för att säkerställa ett ändamålsenligt genomförande av finansieringen ges kommissionen befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 37 för att ändra förteckningen i bilaga IV över de åtgärder som berättigar till högre medfinansieringsgrader. 10. Medlemsstaternas program får medge att mycket nära släktingar till personer som är föremål för de integrationsåtgärder som avses i bilaga III inkluderas, i den mån det är nödvändigt för ett ändamålsenligt genomförande av sådana åtgärder. 11. Om en medlemsstat beslutar att genomföra ett projekt tillsammans med eller i ett tredjeland med stöd från fonden, ska den berörda medlemsstaten samråda med kommissionen innan projektet godkänns. 12. Programplanering som avses i artikel 22.5 i förordning (EU) 2021/1060 ska grundas på de interventionstyper som anges i tabell 1 i bilaga VI till den här förordningen och ska innehålla en preliminär uppdelning av de anslagna medlen efter typ av intervention inom varje specifikt mål som anges i artikel 3.2 i den här förordningen. Artikel 17 Halvtidsöversyn 1. Kommissionen ska 2024 tilldela de berörda medlemsstaternas program det tilläggsbelopp som avses i artikel 13.1 b i enlighet med de kriterier som anges i punkterna 1 b och 2–5 i bilaga I. Finansieringen ska gälla från och med den 1 januari 2025. 2. Om minst 10 % av det ursprungliga anslaget till ett program enligt artikel 13.1 a i denna förordning inte har täckts av betalningsansökningar som lämnats in i enlighet med artikel 91 i förordning (EU) 2021/1060, ska den berörda medlemsstaten inte vara berättigad till det tilläggsanslag för sitt program som avses i artikel 13.1 b i den här förordningen. 3. Vid anslag av medel från den tematiska del som avses i artikel 11 i denna förordning från och med den 1 januari 2025 ska kommissionen beakta de framsteg som gjorts av medlemsstaterna när det gäller att uppnå delmålen i den prestationsram som avses i artikel 16 i förordning (EU) 2021/1060 och konstaterade brister i genomförandet. Artikel 18 Särskilda åtgärder 1. En medlemsstat får ta emot finansiering för särskilda åtgärder utöver anslaget enligt artikel 13.1, förutsatt att den finansieringen därefter är öronmärkt som sådan i dess program och används till att bidra till genomförandet av målen för fonden. 2. Finansiering för särskilda åtgärder får inte användas för andra åtgärder i medlemsstatens program, utom under vederbörligen motiverade omständigheter och om det godkänts av kommissionen genom ändring av medlemsstatens program. Artikel 19 Medel för vidarebosättning och humanitärt mottagande 1. Medlemsstaterna ska, utöver anslaget enligt artikel 13.1 a, motta ett belopp på 10 000 EUR för varje person som tas emot genom vidarebosättning. 2. Medlemsstaterna ska, utöver anslaget enligt artikel 13.1 a, motta ett belopp på 6 000 EUR för varje person som tas emot genom humanitärt mottagande. 3. Det belopp som avses i punkt 2 ska höjas till 8 000 EUR för varje person som mottagits genom humanitärt mottagande och som tillhör en eller flera av nedanstående utsatta grupper: a) Kvinnor och barn i riskzonen. b) Ensamkommande barn. c) Personer med medicinska behov som endast kan tillgodoses genom humanitärt mottagande. d) Personer i behov av humanitärt mottagande av juridiska eller fysiska skyddsrelaterade skäl, inbegripet vålds- och tortyroffer. 4. En medlemsstat som tar emot en person som hör till fler än en av de kategorier som anges i punkterna 2 och 3 ska få beloppet endast en gång med avseende på den personen. 5. I tillämpliga fall får medlemsstaterna även vara berättigade till respektive belopp för familjemedlemmar till personer som avses i punkterna 1, 2 och 3 om de familjemedlemmarna tas emot för att säkerställa familjesammanhållning. 6. De belopp som avses i denna artikel ska ges i form av finansiering som inte är kopplad till kostnaderna i enlighet med artikel 125 i budgetförordningen. 7. De belopp som avses i punkterna 1, 2, 3 och 5 ska anslås till medlemsstatens program för första gången genom det finansieringsbeslut genom vilket programmet godkänns. Dessa belopp får inte användas för andra åtgärder i medlemsstatens program utom under vederbörligen motiverade omständigheter, såsom kommissionen godkänt det genom en ändring av det programmet. Dessa belopp får tas med i betalningsansökningarna till kommissionen, förutsatt att den person med avseende på vilken beloppet tilldelas faktiskt har vidarebosatts eller mottagits. 8. För att möjliggöra kontroll och revision ska medlemsstaterna bevara den information som är nödvändig för att de personer som har vidarebosatts eller mottagits ska kunna identifieras och dagen för deras vidarebosättning eller mottagande ska kunna fastställas korrekt. 9. För att ta hänsyn till rådande inflation, relevant utveckling i fråga om vidarebosättning och andra faktorer som skulle kunna optimera användningen av det ekonomiska incitament som de belopp som avses i punkterna 1, 3 och 5 i denna artikel medför, ges kommissionen befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 37 för att vid behov, och inom ramen för tillgängliga medel, justera de beloppen. Artikel 20 Medel för överföring av sökande av internationellt skydd eller av personer som beviljats internationellt skydd 1. En medlemsstat ska, utöver anslaget enligt artikel 13.1, motta ett tilläggsbelopp på 10 000 EUR för varje sökande av internationellt skydd som överförs från en annan medlemsstat i enlighet med artikel 17 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 604/2013 ( 36 ) eller som resultat av liknande former av omplacering. 2. I lämpliga fall kan medlemsstaterna även vara berättigade till de belopp som avses i punkt 1 i denna artikel för varje familjemedlem till personer som avses i den punkten, förutsatt att dessa familjemedlemmar har överförts för att säkerställa familjesammanhållning i enlighet med artikel 17 i förordning (EU) nr 604/2013 eller har överförts som ett resultat av liknande former av omplacering. 3. Medlemsstaterna ska, utöver anslaget enligt artikel 13.1, motta ett tilläggsbelopp på 10 000 EUR för varje person som beviljats internationellt skydd som överförs från en annan medlemsstat. 4. I lämpliga fall får medlemsstaterna även vara berättigade till respektive belopp för familjemedlemmar till personer som avses i punkt 3 om familjemedlemmarna har överförts för att säkerställa familjesammanhållning. 5. Den medlemsstat som står för kostnaden för de överföringar som avses i punkterna 1–4 ska motta ett bidrag på 500 EUR för varje sökande av internationellt skydd eller person som beviljats internationellt skydd som överförs till en annan medlemsstat. 6. De belopp som avses i denna artikel ska ges i form av finansiering som inte är kopplad till kostnaderna i enlighet med artikel 125 i budgetförordningen. 7. De belopp som avses i punkterna 1–5 i denna artikel ska anslås till medlemsstaternas program under förutsättning att den person med avseende på vilken beloppet tilldelas faktiskt har överförts till en medlemsstat eller registrerats som sökande i den ansvariga medlemsstaten i enlighet med förordning (EU) nr 604/2013, beroende på vad som är tillämpligt. Dessa belopp får inte användas för andra åtgärder i medlemsstatens program utom under vederbörligen motiverade omständigheter, såsom kommissionen godkänt det genom en ändring av det programmet. 8. För att möjliggöra kontroll och revision ska medlemsstaterna bevara den information som är nödvändig för att de överförda personerna ska kunna identifieras och dagen för deras överföring fastställas korrekt. 9. För att ta hänsyn till rådande inflation, relevant utveckling i fråga om omplacering och andra faktorer som skulle kunna optimera användningen av det ekonomiska incitament som de belopp som avses i punkterna 1, 2 och 3 i denna artikel medför, ges kommissionen befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 37 för att vid behov och inom ramen för tillgängliga medel justera de beloppen. Artikel 21 Driftsstöd 1. En medlemsstat får använda upp till 15 % av det belopp som tilldelats dess program genom fonden för att finansiera driftsstöd enligt fondens specifika mål. 2. När en medlemsstat använder driftsstöd ska den följa relevant unionsregelverk och stadgan. 3. En medlemsstat ska i sitt program och i den årliga prestationsrapport som avses i artikel 35 i denna förordning förklara hur användningen av driftsstöd bidrar till att fondens mål uppnås. Innan kommissionen godkänner medlemsstatens program ska den bedöma utgångsläget i de medlemsstater som har meddelat sin avsikt att använda driftsstöd. Kommissionen ska ta hänsyn till den information som tillhandahålls av dessa medlemsstater och, i förekommande fall, information som är tillgänglig som ett resultat av de övervakningsåtgärder som utförs i enlighet med förordning (EU) nr 1053/2013 och som omfattas av tillämpningsområdet för den här förordningen. 4. Driftsstödet ska fokuseras på åtgärder som täcks av utgifter som anges i bilaga VII. 5. För att hantera oförutsedda eller nya omständigheter, eller för att säkerställa ett ändamålsenligt genomförande av finansieringen ges kommissionen befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 37 för att ändra de stödberättigande åtgärder som förtecknas i bilaga VII. Artikel 22 Förvaltningskontroller och revisioner av projekt som utförs av internationella organisationer 1. Denna artikel är tillämplig på internationella organisationer eller deras organ som avses i artikel 62.1 första stycket c ii i budgetförordningen vilkas system, regler och förfaranden på förhand har varit föremål för en positiv bedömning av kommissionen enligt artikel 154.4 och 154.7 i den förordningen i syfte att indirekt förvalta bidrag som finansieras genom unionsbudgeten ( internationella organisationer ). 2. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 83 första stycket a i förordning (EU) 2021/1060 och artikel 129 i budgetförordningen gäller att den förvaltande myndigheten, om en internationell organisation är stödmottagare enligt definitionen i artikel 2.9 i förordning (EU) 2021/1060, inte ska vara skyldig att utföra de förvaltningskontroller som avses i artikel 74.1 första stycket a i förordning (EU) 2021/1060, förutsatt att den internationella organisationen till den förvaltande myndigheten lämnar in de handlingar som avses i artikel 155.1 första stycket a, b och c i budgetförordningen. 3. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 155.1 första stycket c i budgetförordningen ska det i den förvaltningsförklaring som ska lämnas in av den internationella organisationen bekräftas att projektet är förenligt med tillämplig rätt och med villkoren för stöd till projektet. 4. Om kostnader ska ersättas i enlighet med artikel 53.1 a i förordning (EU) 2021/1060 ska den förvaltningsförklaring som ska lämnas in av den internationella organisationen dessutom bekräfta att a) fakturorna och bevisen för att bidragsmottagaren har betalat dem har kontrollerats, b) de räkenskaper eller redovisningskoder som bidragsmottagaren använder för transaktioner med koppling till de utgifter som deklarerats till den förvaltande myndigheten har kontrollerats. 5. Om kostnaderna ska ersättas i enlighet med artikel 53.1 b, c eller d i förordning (EU) 2021/1060 ska det i den förvaltningsförklaring som ska lämnas in av den internationella organisationen bekräftas att villkoren för ersättning av utgifterna är uppfyllda. 6. De handlingar som avses i artikel 155.1 första stycket a och c i budgetförordningen ska tillhandahållas den förvaltande myndigheten tillsammans med varje betalningsansökan som bidragsmottagaren lämnar in. 7. Bidragsmottagaren ska lämna in räkenskaperna till den förvaltande myndigheten senast den 15 oktober varje år. Räkenskaperna ska åtföljas av ett yttrande från ett oberoende revisionsorgan som har upprättats i enlighet med internationellt vedertagna revisionsstandarder. I det yttrandet ska det fastställas om de kontrollsystem som införts fungerar tillfredsställande och är kostnadseffektiva, och om de underliggande transaktionerna är lagliga och korrekta. Av det yttrandet ska det också framgå om revisionsarbetet föranleder tvivel beträffande vad som anges i de förvaltningsförklaringar som den internationella organisationen lämnat in, inbegripet information om misstänkta bedrägerier. Yttrandet ska innehålla en försäkran om att de utgifter som ingår i de betalningsansökningar som den internationella organisationen lämnar in till den förvaltande myndigheten är lagliga och korrekta. 8. Utan att det påverkar befintliga möjligheter att utföra ytterligare revisioner enligt artikel 127 i budgetförordningen ska den förvaltande myndigheten upprätta den förvaltningsförklaring som avses i artikel 74.1 första stycket f i förordning (EU) 2021/1060. Den förvaltande myndigheten ska göra detta genom att förlita sig på de dokument som den internationella organisationen har tillhandahållit enligt punkterna 2–5 och 7 i den här artikeln i stället för att förlita sig på de förvaltningskontroller som avses i artikel 74.1 i förordning (EU) 2021/1060. 9. Det dokument som fastställer villkoren för stöd och som avses enligt artikel 73.3 i förordning (EU) 2021/1060 ska innehålla de krav som anges i den här artikeln. 10. Punkt 2 är inte tillämplig, och följaktligen ska en förvaltande myndighet vara skyldig att utföra förvaltningskontroller, om a) den förvaltande myndigheten identifierar en särskild risk för oriktigheter eller tecken på bedrägerier avseende ett projekt som inleds eller genomförs av den internationella organisationen, b) den internationella organisationen inte lämnar in de dokument som avses i punkterna 2–5 och 7 till den förvaltande myndigheten, c) de dokument som avses i punkterna 2–5 och 7 och som har lämnats in av den internationella organisationen är ofullständiga. 11. Om ett projekt i vilket en internationell organisation är stödmottagare enligt definitionen i artikel 2.9 i förordning (EU) 2021/1060 utgör en del av ett urval enligt artikel 79 i den förordningen får revisionsmyndigheten utföra sitt arbete på grundval av ett delurval av transaktioner som relaterar till det projektet. Om fel upptäcks i delurvalet får revisionsmyndigheten, om så är relevant, begära att den internationella organisationens revisor bedömer hela omfattningen av felen och det totala antalet fel i det projektet. AVSNITT 3 Stöd och genomförande inom ramen för direkt eller indirekt förvaltning Artikel 23 Tillämpningsområde Kommissionen ska genomföra stöd enligt detta avsnitt antingen direkt i enlighet med artikel 62.1 första stycket a i budgetförordningen eller indirekt i enlighet med led c i det stycket. Artikel 24 Stödberättigade enheter 1. Följande enheter ska vara berättigade till unionsfinansiering: a) Rättsliga enheter etablerade i i) en medlemsstat eller ett utomeuropeiskt land eller territorium som är knutet till den, ii) ett tredjeland som är associerat till fonden enligt ett särskilt avtal enligt artikel 7, under förutsättning att det omfattas av arbetsprogrammet och villkoren däri, iii) ett tredjeland som förtecknas i arbetsprogrammet, på de villkor som anges i punkt 3. b) Rättsliga enheter som inrättats enligt unionsrätten eller internationella organisationer som är relevanta för fonden. 2. Fysiska personer är inte berättigade till unionsfinansiering. 3. De enheter som avses i punkt 1 a iii ska delta som en del av ett konsortium som består av minst två oberoende enheter varav minst en är etablerad i en medlemsstat. De enheter som deltar som en del av ett konsortium som avses i första stycket i denna punkt ska säkerställa att de åtgärder i vilka de deltar överensstämmer med principerna i stadgan och bidrar till att fondens mål uppnås. Artikel 25 Unionsåtgärder 1. På kommissionens initiativ får fonden användas för att finansiera unionsåtgärder som relaterar till fondens mål, i enlighet med bilaga III. 2. Unionsåtgärder får tillhandahålla finansiering i alla former som anges i budgetförordningen, särskilt bidrag, priser och upphandling. De får också tillhandahålla finansiering i form av finansieringsinstrument inom ramen för blandfinansieringsinsatser. 3. Bidrag som genomförs inom ramen för direkt förvaltning ska tilldelas och förvaltas i enlighet med avdelning VIII i budgetförordningen. 4. Medlemmarna i den utvärderingskommitté som bedömer förslagen, som avses i artikel 150 i budgetförordningen, får vara externa experter. 5. Bidrag till en ömsesidig försäkringsmekanism får täcka risken i samband med återkrav av medel från mottagare och ska betraktas som en tillräcklig garanti enligt budgetförordningen. Artikel 37.7 i förordning (EU) 2021/695 ( 37 ) ska tillämpas. Artikel 26 Det europeiska migrationsnätverket 1. Fonden ska stödja det europeiska migrationsnätverket och ge det ekonomiska stöd som behövs för dess verksamheter och framtida utveckling. 2. Det belopp som ska göras tillgängligt för det europeiska migrationsnätverket på grundval av fondens årliga anslag och det arbetsprogram där prioriteringarna för dess verksamheter fastställs ska efter styrelsens godkännande antas av kommissionen i enlighet med artikel 4.5 a i beslut 2008/381/EG. Kommissionens beslut ska utgöra ett finansieringsbeslut i enlighet med artikel 110 i budgetförordningen. För att säkerställa att medel finns tillgängliga i god tid får kommissionen anta arbetsprogrammet för det europeiska migrationsnätverket i ett separat finansieringsbeslut. 3. Ekonomiskt stöd för verksamheter som bedrivs av det europeiska migrationsnätverket ska ges i form av bidrag till de nationella kontaktpunkter som avses i artikel 3 i beslut 2008/381/EG eller upphandling, beroende på vad som är lämpligt, i enlighet med budgetförordningen. Artikel 27 Blandfinansieringsinsatser Blandfinansieringsinsatser som beslutas inom ramen för fonden ska genomföras i enlighet med förordning (EU) 2021/523 och avdelning X i budgetförordningen. Artikel 28 Tekniskt bistånd på kommissionens initiativ I enlighet med artikel 35 i förordning (EU) 2021/1060 får fonden stödja åtgärder för tekniskt bistånd som genomförs på kommissionens initiativ eller vägnar till en finansieringsgrad på 100 %. Artikel 29 Revision Revisioner av användningen av unionens bidrag som utförs av personer eller enheter, inbegripet av andra personer eller enheter än de som fått detta i uppdrag av unionens institutioner, organ eller byråer, ska ligga till grund för den övergripande försäkran enligt artikel 127 i budgetförordningen. Artikel 30 Information, kommunikation och publicitet 1. Mottagarna av unionsfinansiering ska framhålla att finansieringen kommer från unionen och säkerställa unionsfinansieringens synlighet, i synnerhet när de främjar åtgärderna och deras resultat, genom att tillhandahålla enhetlig, ändamålsenlig, meningsfull och proportionell riktad information till olika målgrupper, däribland medierna och allmänheten. Unionsfinansieringens synlighet ska säkerställas och sådan information tillhandahållas utom i vederbörligen motiverade fall där det inte är möjligt eller lämpligt att visa sådan information offentligt eller där utlämnandet av sådan informationen är begränsad enligt lag, särskilt av skäl som rör säkerhet, allmän ordning, brottsutredningar eller skydd av personuppgifter. För att säkerställa unionsfinansieringens synlighet ska mottagarna av unionsfinansieringen hänvisa till den finansieringens ursprung när de offentligt informerar om åtgärden och visa unionens emblem. 2. För att nå ut till en så bred publik som möjligt ska kommissionen genomföra informations- och kommunikationsåtgärder avseende fonden, åtgärder som vidtagits inom ramen för fonden och erhållna resultat. Finansiella medel som tilldelas fonden ska också bidra till den gemensamma kommunikationen om unionens politiska prioriteringar, i den mån dessa prioriteringar har anknytning till fondens mål. 3. Kommissionen ska offentliggöra arbetsprogrammen för den tematiska del som avses i artikel 11. För stöd som tillhandahålls inom ramen för direkt eller indirekt förvaltning ska kommissionen offentliggöra den information som avses i artikel 38.2 i budgetförordningen på en allmänt tillgänglig webbplats och regelbundet uppdatera denna information. Den informationen ska offentliggöras i ett öppet, maskinläsbart format som tillåter att uppgifterna sorteras, är sökbara, extraheras och jämförs. AVSNITT 4 Stöd och genomförande inom ramen för delad, direkt eller indirekt förvaltning Artikel 31 Bistånd i nödsituationer 1. Fonden ska tillhandahålla ekonomiskt stöd för att åtgärda brådskande och särskilda behov i händelse av vederbörligen motiverade nödsituationer som är en konsekvens av en eller flera av följande omständigheter: a) En exceptionell migrationssituation som kännetecknas av en stor eller oproportionerlig inströmning av tredjelandsmedborgare i en eller flera medlemsstater vilken ställer betydande och omedelbara krav på de medlemsstaternas mottagnings- och förvarsanläggningar, asyl- och migrationshanteringssystem samt asyl- och migrationsförfaranden. b) En massiv tillströmning av fördrivna personer i den mening som avses i rådets direktiv 2001/55/EG ( 38 ) . c) En exceptionell migrationssituation i ett tredjeland, inbegripet då personer i behov av skydd kan vara strandsatta på grund av den politiska utvecklingen eller konflikter, särskilt då den kan påverka migrationsströmmarna mot unionen. Som en reaktion på sådana vederbörligen motiverade nödsituationer får kommissionen besluta att tillhandahålla bistånd i nödsituationer, inbegripet för frivillig omplacering, inom ramen för tillgängliga resurser. I sådana fall ska kommissionen i god tid underrätta Europaparlamentet och rådet om detta. 2. Åtgärder i tredjeländer ska genomföras i enlighet med artikel 5.2 och 5.3. 3. Bistånd i nödsituationer får anslås till medlemsstaternas program utöver anslaget enligt artikel 13.1 och bilaga I, förutsatt att det därefter är öronmärkt som sådant i medlemsstatens program. Den finansieringen får inte användas för andra åtgärder i medlemsstatens program, utom under vederbörligen motiverade omständigheter och om det godkänts av kommissionen genom ändring av medlemsstatens program. Förfinansiering för bistånd i nödsituationer får, om medel finns tillgängliga, uppgå till 95 % av unionens bidrag. 4. Bidrag som genomförs inom ramen för direkt förvaltning ska tilldelas och förvaltas i enlighet med avdelning VIII i budgetförordningen. 5. Om det är nödvändigt för att genomföra en åtgärd, får bistånd i nödsituationer täcka utgifter som uppkommit före den dag då bidragsansökan eller begäran om bistånd för den åtgärden lämnades in, förutsatt att utgifterna inte uppkom före den 1 januari 2021. 6. När det föreligger vederbörligen motiverade och tvingande skäl till skyndsamhet och för att säkerställa att medel snabbt finns tillgängliga i tid, får kommissionen separat anta ett finansieringsbeslut som avses i artikel 110 i budgetförordningen för bistånd i nödsituationer genom en omedelbart tillämplig genomförandeakt i enlighet med det förfarande som avses i artikel 38.4. En sådan akt ska fortsätta att gälla under en period på högst 18 månader. Artikel 32 Kumulativ och alternativ finansiering 1. En åtgärd som har fått bidrag genom fonden får också erhålla bidrag från ett annat unionsprogram, inbegripet fonder inom ramen för delad förvaltning, förutsatt att bidragen inte täcker samma kostnader. Reglerna för det relevanta unionsprogrammet ska tillämpas för det motsvarande bidraget till åtgärden. Den kumulativa finansieringen får inte överstiga de totala stödberättigande kostnaderna för åtgärden. Stödet från de olika unionsprogrammen får beräknas proportionellt i enlighet med de dokument som anger villkoren för stödet. 2. I enlighet med artikel 73.4 i förordning (EU) 2021/1060 får Eruf eller ESF+ ge stöd till åtgärder som tilldelats en spetskompetensstämpel enligt definitionen i artikel 2.45 i den förordningen. För att tilldelas en spetskompetensstämpel ska åtgärderna uppfylla följande kumulativa villkor: a) De har bedömts i en ansökningsomgång inom ramen för fonden. b) De uppfyller minimikvalitetskraven i den ansökningsomgången. c) De kan inte finansieras inom ramen för den ansökningsomgången på grund av budgetbegränsningar. AVSNITT 5 Övervakning, rapportering och utvärdering Underavsnitt 1 Gemensamma bestämmelser Artikel 33 Övervakning och rapportering 1. I enlighet med rapporteringskraven i artikel 41.3 första stycket h iii i budgetförordningen ska kommissionen inför Europaparlamentet och rådet lägga fram information om de centrala prestationsindikatorer som förtecknas i bilaga V till den här förordningen. 2. Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 37 för att ändra bilaga V i syfte att göra nödvändiga anpassningar av de centrala prestationsindikatorer som förtecknas i den bilagan. 3. I bilaga VIII fastställs indikatorerna för rapportering om fondens framsteg när det gäller att uppnå de specifika mål som anges i artikel 3.2. För outputindikatorer ska utgångsvärdet fastställas till noll. Delmålen för 2024 och målen för 2029 ska vara kumulativa. 4. Systemet för prestationsrapportering ska säkerställa att uppgifter för övervakning av programmets genomförande och resultat samlas in effektivt, på ett ändamålsenligt sätt och i god tid. För detta ändamål ska mottagare av unionsmedel, och när så är lämpligt medlemsstaterna, omfattas av proportionella rapporteringskrav. 5. För att säkerställa en ändamålsenlig bedömning av fondens framsteg när det gäller att uppnå dess mål ges kommissionen befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 37 i syfte att ändra bilaga VIII för att se över eller komplettera indikatorerna där det anses nödvändigt och i syfte att komplettera denna förordning med bestämmelser om inrättande av en ram för övervakning och utvärdering, inbegripet för projektinformation som ska tillhandahållas av medlemsstaterna. Eventuella ändringar av bilaga VIII ska endast tillämpas på projekt som väljs ut efter det att de ändringarna har trätt i kraft. Artikel 34 Utvärdering 1. Kommissionen ska senast den 31 december 2024 genomföra en halvtidsutvärdering av denna förordning. Utöver det som föreskrivs i artikel 45.1 i förordning (EU) 2021/1060 ska halvtidsutvärderingen bedöma följande: a) Fondens ändamålsenlighet, inbegripet de framsteg som gjorts för att uppnå dess mål, med beaktande av all relevant information som redan finns tillgänglig, särskilt de årliga prestationsrapporter som avses i artikel 35 och de output- och resultatindikatorer som anges i bilaga VIII. b) Effektiviteten i användningen av de medel som anslagits till fonden och effektiviteten i de förvaltnings- och kontrollåtgärder som införts för att genomföra den. c) Den fortsatta relevansen och lämpligheten i de genomförandeåtgärder som förtecknas i bilaga II. d) Samordningen, samstämmigheten och komplementariteten mellan de åtgärder som får stöd genom fonden och det stöd som ges genom andra unionsfonder. e) Unionsmervärdet av de åtgärder som genomförs inom ramen för fonden. Den halvtidsutvärderingen ska ta hänsyn till resultaten av efterhandsutvärderingen av verkan av Asyl-, migrations- och integrationsfonden för perioden 2014–2020. 2. Utöver vad som föreskrivs i artikel 45.2 i förordning (EU) 2021/1060 ska efterhandsutvärderingen omfatta de delar som förtecknas i punkt 1 i den här artikeln. Dessutom ska fondens verkningar utvärderas. 3. Halvtidsutvärderingen och efterhandsutvärderingen ska genomföras i god tid i syfte att bidra till beslutsprocessen, inbegripet i förekommande fall till översynen av denna förordning. 4. Kommissionen ska i halvtidsutvärderingen och efterhandsutvärderingen särskilt uppmärksamma utvärderingen av åtgärder som genomförts med, i eller i förhållande till tredjeländer i enlighet med artiklarna 7, 16.11 och 24. Underavsnitt 2 Regler för delad förvaltning Artikel 35 Årliga prestationsrapporter 1. Senast den 15 februari 2023, och senast den 15 februari varje efterföljande år till och med 2031, ska medlemsstaterna till kommissionen lämna in en årlig prestationsrapport enligt artikel 41.7 i förordning (EU) 2021/1060. Rapporteringsperioden ska omfatta det senaste räkenskapsår, enligt definitionen i artikel 2.29 i förordning (EU) 2021/1060, som föregår det år då rapporten lämnas in. Den rapport som lämnas in senast den 15 februari 2023 ska omfatta perioden från och med den 1 januari 2021. 2. De årliga prestationsrapporterna ska särskilt innehålla uppgifter om a) framstegen med att genomföra medlemsstatens program och att uppnå de delmål och mål som anges däri, med hänsyn till de senaste uppgifter som krävs enligt artikel 42 i förordning (EU) 2021/1060, b) eventuella problem som påverkar medlemsstatens programs prestation och de åtgärder som vidtagits för att lösa dem, inbegripet information om eventuella motiverat yttrande från kommissionen avseende överträdelseförfaranden enligt artikel 258 i EUF-fördraget rörande fondens genomförande, c) komplementariteten mellan de åtgärder som får stöd genom fonden och det stöd som ges genom andra unionsfonder, särskilt åtgärder som vidtagits i eller i förhållande till tredjeländer, d) medlemsstatens programs bidrag till genomförandet av relevanta delar av unionens regelverk och handlingsplaner samt till samarbetet och solidariteten mellan medlemsstaterna, e) genomförandet av kommunikations- och synlighetsåtgärder, f) uppfyllandet av de tillämpliga nödvändiga villkoren och tillämpningen av dem under hela programperioden, i synnerhet överensstämmelsen med grundläggande rättigheter, g) antalet personer som tagits emot genom vidarebosättning och humanitärt mottagande, med hänvisning till de belopp som anges i artikel 19, h) antalet sökande av internationellt skydd och personer som beviljats internationellt skydd som överförts från en medlemsstat till en annan enligt artikel 20, i) genomförandet av projekt i eller i förhållande till ett tredjeland. De årliga prestationsrapporterna ska innehålla en sammanfattning som omfattar alla led i första stycket i denna punkt. Kommissionen ska säkerställa att de sammanfattningar som medlemsstaterna tillhandahåller översätts till alla unionens officiella språk och offentliggörs. 3. Kommissionen får lämna synpunkter på årliga prestationsrapporter inom två månader efter dagen för mottagandet av dessa. Om kommissionen inte lämnar synpunkter inom denna tidsfrist ska rapporten anses vara godkänd. 4. Kommissionen ska, på sin webbplats, tillhandahålla länkar till de webbplatser som avses i artikel 49.1 i förordning (EU) 2021/1060. 5. I syfte att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna artikel ska kommissionen anta en genomförandeakt, genom vilken mallen för den årliga prestationsrapporten fastställs. Denna genomförandeakt ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 38.2. Artikel 36 Övervakning och rapportering inom ramen för delad förvaltning 1. Övervakning och rapportering i enlighet med avdelning IV i förordning (EU) 2021/1060 ska, i förekommande fall, använda koderna för de interventionstyper som anges i bilaga VI till den här förordningen. För att hantera oförutsedda eller nya omständigheter och för att säkerställa ett ändamålsenligt genomförande av finansieringen ges kommissionen befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 37 i den här förordningen för att ändra bilaga VI. 2. Indikatorerna i bilaga VIII till denna förordning ska användas i enlighet med artiklarna 16.1, 22 och 42 i förordning (EU) 2021/1060. Kapitel III Övergångs- och slutbestämmelser Artikel 37 Utövande av delegeringen 1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel. 2. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 5.1 andra stycket samt artiklarna 16.9, 19.9, 20.9, 21.5, 33.2, 33.5 och 36.1 ges till kommissionen till och med den 31 december 2027. 3. Den delegering av befogenhet som avses i artikel 5.1 andra stycket samt artiklarna 16.9, 19.9, 20.9, 21.5, 33.2, 33.5 och 36.1 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning , eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft. 4. Innan kommissionen antar en delegerad akt ska den samråda med experter som utsetts av varje medlemsstat i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning. 5. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna. 6. En delegerad akt som antas enligt artikel 5.1 andra stycket samt artiklarna 16.9, 19.9, 20.9, 21.5, 33.2, 33.5 eller 36.1 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ. Artikel 38 Kommittéförfarande 1. Kommissionen ska biträdas av kommittén för fonderna för inrikes frågor som inrättats genom artikel 32 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1148 ( 39 ) . Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011. 2. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 4 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas. 3. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas. Om kommittén inte avger något yttrande, ska kommissionen inte anta utkastet till genomförandeakt och artikel 5.4 tredje stycket i förordning (EU) nr 182/2011 ska tillämpas. 4. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 8 i förordning (EU) nr 182/2011 jämförd med artikel 5 i den förordningen tillämpas. Artikel 39 Övergångsbestämmelser 1. Denna förordning ska inte påverka det fortsatta genomförandet eller ändringar av de åtgärder som inletts enligt förordning (EU) nr 516/2014, som ska fortsätta att tillämpas på dessa åtgärder fram till dess att de avslutas. 2. Finansieringsramen för fonden får också omfatta de utgifter för tekniskt och administrativt bistånd som är nödvändiga för att säkerställa övergången mellan fonden och de åtgärder som antagits enligt förordning (EU) nr 516/2014. 3. I enlighet med artikel 193.2 andra stycket a i budgetförordningen får, med beaktande av det försenade ikraftträdandet av den här förordningen, och för att säkerställa kontinuitet, för en begränsad period, kostnader som uppkommit för åtgärder som får stöd enligt den här förordningen inom ramen för direkt förvaltning och som redan har inletts anses vara stödberättigande från och med den 1 januari 2021, även om dessa kostnader uppkom innan bidragsansökan eller begäran om bistånd lämnades in. 4. Medlemsstaterna får efter den 1 januari 2021 fortsätta att stödja ett projekt som valts ut och inletts enligt förordning (EU) nr 516/2014, i enlighet med förordning (EU) nr 514/2014, under förutsättning att alla följande villkor är uppfyllda: a) Projektet omfattar två etapper som går att identifiera ur ekonomisk synvinkel med separata verifieringskedjor. b) Projektets totala kostnad överstiger 500 000 EUR. c) Betalningar som den ansvariga myndigheten gjort till bidragsmottagare för projektets första etapp ska ingå i betalningsansökningar till kommissionen enligt förordning (EU) nr 514/2014 och utgifter för projektets andra etapp ska ingå i betalningsansökningar enligt förordning (EU) 2021/1060. d) Projektets andra etapp följer tillämplig rätt och är berättigad till stöd från fonden enligt den här förordningen och förordning (EU) 2021/1060. e) Medlemsstaten åtar sig att slutföra projektet, göra det operativt och rapportera om det i den årliga prestationsrapport som ska lämnas in senast den 15 februari 2024. Bestämmelserna i den här förordningen och i förordning (EU) 2021/1060 ska tillämpas på andra etappen i ett sådant projekt enligt vad som anges i första stycket i denna punkt. Denna punkt ska endast tillämpas på projekt som har valts ut inom ramen för delad förvaltning enligt förordning (EU) nr 514/2014. Artikel 40 Ikraftträdande och tillämpning Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning . Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2021. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i medlemsstaterna i enlighet med fördragen. Utfärdad i Strasbourg den 7 juli 2021. På Europaparlamentets vägnar D.M. SASSOLI Ordförande På rådets vägnar A. LOGAR Ordförande ( 1 ) EUT C 62, 15.2.2019, s. 184 . ( 2 ) EUT C 461, 21.12.2018, s. 147 . ( 3 ) Europaparlamentets ståndpunkt av den 13 mars 2019 ( EUT C 23, 21.1.2021, s. 356 ) och rådets ståndpunkt vid första behandlingen av den 14 juni 2021 ( EUT C 259, 2.7.2021, s. 1 ). Europaparlamentets ståndpunkt av den 6 juli 2021 (ännu inte offentliggjord i EUT). ( 4 ) Europaparlamentets och rådets beslut nr 573/2007/EG av den 23 maj 2007 om inrättande av Europeiska flyktingfonden för perioden 2008–2013 som en del av det allmänna programmet ”Solidaritet och hantering av migrationsströmmar” och om upphävande av rådets beslut 2004/904/EG ( EUT L 144, 6.6.2007, s. 1 ). ( 5 ) Rådets beslut 2007/435/EG av den 25 juni 2007 om inrättande av Europeiska fonden för integration av tredjelandsmedborgare för perioden 2007–2013 som en del av det allmänna programmet ”Solidaritet och hantering av migrationsströmmar” ( EUT L 168, 28.6.2007, s. 18 ). ( 6 ) Europaparlamentets och rådets beslut nr 575/2007/EG av den 23 maj 2007 om inrättande av Europeiska återvändandefonden för perioden 2008–2013 som en del av det allmänna programmet ”Solidaritet och hantering av migrationsströmmar” ( EUT L 144, 6.6.2007, s. 45 ). ( 7 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 516/2014 av den 16 april 2014 om inrättande av asyl-, migrations- och integrationsfonden, om ändring av rådets beslut 2008/381/EG och om upphävande av Europaparlamentets och rådets beslut nr 573/2007/EG och nr 575/2007/EG och rådets beslut 2007/435/EG ( EUT L 150, 20.5.2014, s. 168 ). ( 8 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 439/2010 av den 19 maj 2010 om inrättande av ett europeiskt stödkontor för asylfrågor ( EUT L 132, 29.5.2010, s. 11 ). ( 9 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1057 av den 24 juni 2021 om inrättande av Europeiska socialfonden+ (ESF+) och om upphävande av förordning (EU) nr 1296/2013 ( EUT L 231, 30.6.2021, s. 21 ). ( 10 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1058 av den 24 juni 2021 om Europeiska regionala utvecklingsfonden och Sammanhållningsfonden ( EUT L 231, 30.6.2021, s. 60 ). ( 11 ) Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/115/EG av den 16 december 2008 om gemensamma normer och förfaranden för återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna ( EUT L 348, 24.12.2008, s. 98 ). ( 12 ) Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/52/EG av den 18 juni 2009 om minimistandarder för sanktioner och åtgärder mot arbetsgivare för tredjelandsmedborgare som vistas olagligt ( EUT L 168, 30.6.2009, s. 24 ). ( 13 ) Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/36/EU av den 5 april 2011 om förebyggande och bekämpande av människohandel, om skydd av dess offer och om ersättande av rådets rambeslut 2002/629/RIF ( EUT L 101, 15.4.2011, s. 1 ). ( 14 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/1896 av den 13 november 2019 om den europeiska gräns- och kustbevakningen och om upphävande av förordningarna (EU) nr 1052/2013 och (EU) 2016/1624 ( EUT L 295, 14.11.2019, s. 1 ). ( 15 ) Rådets förordning (EU) nr 1053/2013 av den 7 oktober 2013 om inrättande av en utvärderings- och övervakningsmekanism för kontroll av tillämpningen av Schengenregelverket och om upphävande av verkställande kommitténs beslut av den 16 september 1998 om inrättande av Ständiga kommittén för genomförande av Schengenkonventionen ( EUT L 295, 6.11.2013, s. 27 ). ( 16 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 av den 24 juni 2021 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden+, Sammanhållningsfonden, Fonden för en rättvis omställning och Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden samt finansiella regler för dessa och för Asyl-, migrations- och integrationsfonden, Fonden för inre säkerhet samt instrumentet för ekonomiskt stöd för gränsförvaltning och viseringspolitik ( EUT L 231, 30.6.2021, s. 159 ). ( 17 ) Rådets beslut 2008/381/EG av den 14 maj 2008 om inrättande av ett europeiskt migrationsnätverk ( EUT L 131, 21.5.2008, s. 7 ). ( 18 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/523 av den 24 mars 2021 om inrättande av InvestEU-programmet och om ändring av förordning (EU) 2015/1017 ( EUT L 107, 26.3.2021, s. 30 ). ( 19 ) EUT L 433 I, 22.12.2020, s. 28 . ( 20 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2018/1046 av den 18 juli 2018 om finansiella regler för unionens allmänna budget, om ändring av förordningarna (EU) nr 1296/2013, (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013, (EU) nr 1304/2013, (EU) nr 1309/2013, (EU) nr 1316/2013, (EU) nr 223/2014, (EU) nr 283/2014 och beslut nr 541/2014/EU samt om upphävande av förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 ( EUT L 193, 30.7.2018, s. 1 ). ( 21 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 av den 11 september 2013 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 och rådets förordning (Euratom) nr 1074/1999 ( EUT L 248, 18.9.2013, s. 1 ). ( 22 ) Rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 av den 18 december 1995 om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen ( EGT L 312, 23.12.1995, s. 1 ). ( 23 ) Rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 av den 11 november 1996 om de kontroller och inspektioner på platsen som kommissionen utför för att skydda Europeiska gemenskapernas finansiella intressen mot bedrägerier och andra oegentligheter ( EGT L 292, 15.11.1996, s. 2 ). ( 24 ) Rådets förordning (EU) 2017/1939 av den 12 oktober 2017 om genomförande av fördjupat samarbete om inrättande av Europeiska åklagarmyndigheten ( EUT L 283, 31.10.2017, s. 1 ). ( 25 ) Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2017/1371 av den 5 juli 2017 om bekämpande genom straffrättsliga bestämmelser av bedrägeri som riktar sig mot unionens finansiella intressen ( EUT L 198, 28.7.2017, s. 29 ). ( 26 ) Rådets beslut 2013/755/EU av den 25 november 2013 om associering av de utomeuropeiska länderna och territorierna med Europeiska unionen (ULT-beslutet) ( EUT L 344, 19.12.2013, s. 1 ). ( 27 ) EUT L 123, 12.5.2016, s. 1 . ( 28 ) EUT L 282, 19.10.2016, s. 4 . ( 29 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/852 av den 18 juni 2020 om inrättande av en ram för att underlätta hållbara investeringar och om ändring av förordning (EU) 2019/2088 ( EUT L 198, 22.6.2020, s. 13 ). ( 30 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 514/2014 av den 16 april 2014 om allmänna bestämmelser för asyl-, migrations- och integrationsfonden och om ett instrument för ekonomiskt stöd till polissamarbete, förebyggande och bekämpande av brottslighet samt krishantering ( EUT L 150, 20.5.2014, s. 112 ). ( 31 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter ( EUT L 55, 28.2.2011, s. 13 ). ( 32 ) Rådets förordning (EU, Euratom) 2020/2093 av den 17 december 2020 om den fleråriga budgetramen 2021–2027 ( EUT L 433 I, 22.12.2020, s. 11 ). ( 33 ) Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/32/EU av den 26 juni 2013 om gemensamma förfaranden för att bevilja och återkalla internationellt skydd ( EUT L 180, 29.6.2013, s. 60 ). ( 34 ) Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/95/EU av den 13 december 2011 om normer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa personer ska anses berättigade till internationellt skydd, för en enhetlig status för flyktingar eller personer som uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande, och för innehållet i det beviljade skyddet ( EUT L 337, 20.12.2011, s. 9 ). ( 35 ) Rådets förordning (EG) nr 168/2007 av den 15 februari 2007 om inrättande av Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter ( EUT L 53, 22.2.2007, s. 1 ). ( 36 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 604/2013 av den 26 juni 2013 om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som är ansvarig för att pröva en ansökan om internationellt skydd som en tredjelandsmedborgare eller en statslös person har lämnat in i någon medlemsstat ( EUT L 180, 29.6.2013, s. 31 ). ( 37 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/695 av den 28 april 2021 om inrättande av Horisont Europa – ramprogrammet för forskning och innovation, om fastställande av dess regler för deltagande och spridning och om upphävande av förordningarna (EU) nr 1290/2013 och (EU) nr 1291/2013 ( EUT L 170, 12.5.2021, s. 1 ). ( 38 ) Rådets direktiv 2001/55/EG av den 20 juli 2001 om miniminormer för att ge tillfälligt skydd vid massiv tillströmning av fördrivna personer och om åtgärder för att främja en balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot dessa personer och bära följderna av detta ( EGT L 212, 7.8.2001, s. 12 ). ( 39 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1148 av den 7 juli 2021 om inrättande, som en del av Fonden för integrerad gränsförvaltning, av instrumentet för ekonomiskt stöd för gränsförvaltning och viseringspolitik (se sidan 48 i detta nummer av EUT). BILAGA I KRITERIER FÖR TILLDELNING AV MEDEL TILL MEDLEMSSTATERNAS PROGRAM 1. De budgetmedel som är tillgängliga enligt artikel 13 ska fördelas mellan medlemsstaterna enligt följande: a) I början av programperioden ska varje medlemsstat erhålla ett fast belopp på 8 000 000 EUR från fonden, med undantag för Cypern, Malta och Grekland, som vardera ska erhålla ett fast belopp på 28 000 000 EUR. b) De återstående budgetmedel som avses i artikel 13 ska fördelas på grundval av följande kriterier: — 35 % för asyl. — 30 % för laglig migration och integration. — 35 % för bekämpning av irreguljär migration inbegripet återvändande. 2. Följande kriterier på asylområdet ska beaktas och ska viktas enligt följande: a) 30 % i proportion till det antal personer som ingår i en av följande kategorier: — En tredjelandsmedborgare eller statslös person som har beviljats sådan status som anges i Genèvekonventionen av den 28 juli 1951 om flyktingars rättsliga ställning, i dess ändrade lydelse enligt New York-protokollet av den 31 januari 1967. — En tredjelandsmedborgare eller statslös person som åtnjuter en form av subsidiärt skydd i den mening som avses i direktiv 2011/95/EU. — En tredjelandsmedborgare eller statslös person som åtnjuter tillfälligt skydd enligt vad som avses i direktiv 2001/55/EG ( 1 ) . b) 60 % i proportion till det antal tredjelandsmedborgare eller statslösa personer som har ansökt om internationellt skydd. c) 10 % i proportion till det antal tredjelandsmedborgare eller statslösa personer som håller på att vidarebosättas eller har vidarebosatts i en medlemsstat. 3. Följande kriterier på området laglig migration och integration ska beaktas och ska viktas enligt följande: a) 50 % i proportion till det totala antalet tredjelandsmedborgare som lagligen vistas i en medlemsstat. b) 50 % i proportion till det antal tredjelandsmedborgare som har erhållit ett första uppehållstillstånd. Följande personkategorier ska dock inte omfattas: — Tredjelandsmedborgare som erhåller ett första anställningsrelaterat uppehållstillstånd med en giltighetstid på mindre än tolv månader. — Tredjelandsmedborgare som har beviljats inresa och vistelse för studier, elevutbyte, oavlönad yrkesutbildning eller volontärarbete enligt rådets direktiv 2004/114/EG ( 2 ) eller, i tillämpliga fall, Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/801 ( 3 ) . — Tredjelandsmedborgare som har beviljats inresa och vistelse i forskningssyfte enligt rådets direktiv 2005/71/EG ( 4 ) eller, i tillämpliga fall, direktiv (EU) 2016/801. 4. Följande kriterier på området bekämpning av irreguljär migration samt återvändande ska beaktas och ska viktas enligt följande: a) 70 % i proportion till antalet tredjelandsmedborgare som inte eller inte längre uppfyller villkoren för inresa till och vistelse på medlemsstatens territorium och som är föremål för ett beslut om återvändande enligt nationell rätt, dvs. ett förvaltnings- eller domstolsbeslut som fastslår eller förklarar att vistelsen är olaglig och ålägger en person att återvända. b) 30 % i proportion till det antal tredjelandsmedborgare som faktiskt har lämnat medlemsstatens territorium till följd av ett förvaltnings- eller domstolsbeslut om utvisning, oberoende av om det rör sig om ett frivilligt eller påtvingat återvändande. 5. För det ursprungliga anslaget ska referenssiffrorna grunda sig på de årliga statistiska uppgifterna från kommissionen (Eurostat) för åren 2017, 2018 och 2019, på grundval av uppgifter som lämnats av medlemsstaterna före den dag då denna förordning börjar tillämpas i enlighet med unionsrätten. För halvtidsöversynen ska referenssiffrorna grunda sig på de årliga statistiska uppgifter som tagits fram av kommissionen (Eurostat) för åren 2021, 2022 och 2023 på grundval av uppgifter som lämnats av medlemsstaterna i enlighet med unionsrätten. Om medlemsstaterna inte har förelagt kommissionen (Eurostat) statistiken i fråga ska de lämna preliminära uppgifter så snart som möjligt. 6. Innan kommissionen (Eurostat) godtar de uppgifter som avses i punkt 5 som referenssiffror ska den bedöma de statistiska uppgifternas kvalitet, jämförbarhet och fullständighet i enlighet med normala operativa förfaranden. På begäran av kommissionen (Eurostat) ska medlemsstaterna lägga fram de uppgifter som krävs för att göra detta. ( 1 ) Uppgifterna ska beaktas endast vid aktivering av direktiv 2001/55/EG. ( 2 ) Rådets direktiv 2004/114/EG av den 13 december 2004 om villkoren för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för studier, elevutbyte, oavlönad yrkesutbildning eller volontärarbete ( EUT L 375, 23.12.2004, s. 12 ). ( 3 ) Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/801 av den 11 maj 2016 om villkoren för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för forskning, studier, praktik, volontärarbete, deltagande i elevutbytesprogram eller utbildningsprojekt och för au pairarbete ( EUT L 132, 21.5.2016, s. 21 ). ( 4 ) Rådets direktiv 2005/71/EG av den 12 oktober 2005 om ett särskilt förfarande för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse i forskningssyfte ( EUT L 289, 3.11.2005, s. 15 ). BILAGA II GENOMFÖRANDEÅTGÄRDER 1. Fonden ska bidra till det specifika mål som anges i artikel 3.2 a genom inriktning på följande genomförandeåtgärder: a) Säkerställande av en enhetlig tillämpning av unionens regelverk och prioriteringar som har samband med det gemensamma europeiska asylsystemet. b) Stöd till kapaciteten i medlemsstaternas asylsystem såvitt avser infrastrukturer och tjänster när så krävs, även på lokal och regional nivå. c) Stärkande av samarbetet och partnerskapet med tredjeländer för migrationshantering, bland annat genom att stärka deras kapacitet att förbättra skyddet för personer i behov av internationellt skydd inom ramen för globalt samarbete. d) Tillhandahållande av tekniskt och operativt bistånd till en eller flera medlemsstater, inbegripet i samarbete med Easo. 2. Fonden ska bidra till det specifika mål som anges i artikel 3.2 b genom inriktning på följande genomförandeåtgärder: a) Stöd till utvecklingen och genomförandet av politik som främjar laglig migration och genomförandet av unionens regelverk om laglig migration, inklusive familjeåterförening och efterlevnaden av arbetsnormer. b) Stöd till åtgärder för att underlätta reguljär inresa och bosättning i unionen. c) Stärkande av samarbetet och partnerskapet med tredjeländer för migrationshantering, inbegripet genom lagliga inresevägar till unionen, inom ramen för globalt samarbete på migrationsområdet. d) Främjande av integrationsåtgärder för social och ekonomisk delaktighet för tredjelandsmedborgare, och skyddsåtgärder för utsatta personer i samband med integrationsåtgärder, underlättande av familjeåterförening och förberedande åtgärder för att tredjelandsmedborgare ska kunna delta aktivt i och accepteras av det mottagande samhället, genom medverkan av nationella och särskilt regionala eller lokala myndigheter och civilsamhällesorganisationer, inbegripet flyktingorganisationer och migrantledda organisationer samt arbetsmarknadens parter. 3. Fonden ska bidra till det specifika mål som anges i artikel 3.2 c genom inriktning på följande genomförandeåtgärder: a) Säkerställande av en enhetlig tillämpning av unionens regelverk och politiska prioriteringar i fråga om infrastruktur, förfaranden och tjänster. b) Stöd till en integrerad och samordnad strategi för hantering av återvändande på unions- och medlemsstatsnivå och för kapacitetsutveckling för ett ändamålsenligt, värdigt och hållbart återvändande samt för att minska incitamenten för irreguljär migration. c) Stöd vid frivilligt återvändande, spårande av familjemedlemmar och återintegrering, med samtidig respekt för barnets bästa. d) Stärkande av samarbetet med tredjeländer och deras kapacitet i fråga om återtagande och hållbart återvändande. 4. Fonden ska bidra till det specifika mål som anges i artikel 3.2 d genom inriktning på följande genomförandeåtgärder: a) Stärkande av solidariteten och samarbetet med tredjeländer som påverkas av migrationsflöden, bland annat genom vidarebosättning i unionen och genom andra lagliga vägar till skydd i unionen. b) Stöd till överföringar från en medlemsstat till en annan av sökande av internationellt skydd eller personer som beviljats internationellt skydd. BILAGA III STÖDETS TILLÄMPNINGSOMRÅDE 1. Inom ramen för det politiska mål som anges i artikel 3.1 ska fonden särskilt stödja följande: a) Inrättande och utveckling av nationella, regionala och lokala strategier för asyl, laglig migration, integration, återvändande och irreguljär migration i enlighet med relevant unionsregelverk. b) Inrättande av administrativa strukturer, verktyg och system, inklusive IKT-system, och utbildning av personal, inbegripet personal vid lokala myndigheter och andra berörda parter, där så är lämpligt i samarbete med relevanta decentraliserade byråer. c) Inrättande av kontaktpunkter på nationell, regional och lokal nivå för att tillhandahålla opartisk vägledning, praktisk information och praktiskt bistånd till potentiella bidragsmottagare och stödberättigade enheter avseende alla aspekter av denna fond d) Utveckling, övervakning och utvärdering av politik och förfaranden, bland annat insamling, utbyte och analys av information och data, spridning av kvalitativa och kvantitativa uppgifter och statistik om migration och internationellt skydd och utveckling och tillämpning av gemensamma statistiska verktyg, metoder och indikatorer för att mäta framstegen och utvärdera den politiska utvecklingen. e) Utbyte av information, bästa praxis och strategier, ömsesidigt lärande, studier och forskning, utveckling och genomförande av gemensamma åtgärder och insatser och inrättande av gränsöverskridande samarbetsnätverk. f) Hjälp- och stödtjänster som tillhandahålls med hänsyn tagen till jämställdhetsaspekter som överensstämmer med den berörda personens status och behov, särskilt i fråga om utsatta personer. g) Åtgärder som syftar till ett ändamålsenligt skydd för barn vid migration, inbegripet genomförande av bedömningar av barnets bästa, stärkta förmyndarskapssystem samt utveckling, övervakning och utvärdering av politik och förfaranden till skydd för barn. h) Åtgärder som syftar till att öka medvetenheten bland berörda parter och allmänheten om politik avseende asyl, integration och återvändande, med särskild inriktning på utsatta personer, inbegripet underåriga. 2. Inom ramen för det specifika mål som anges i artikel 3.2 a ska fonden särskilt stödja följande åtgärder: a) Tillhandahållande av materiellt bistånd, inbegripet hjälp vid gränsen. b) Genomförande av asylförfaranden i enlighet med asylregelverket, inbegripet tillhandahållande av stödtjänster såsom översättning och tolkning, rättsligt bistånd, spårande av familjemedlemmar och andra tjänster som överensstämmer med den berörda personens status. c) Identifiering av sökande med särskilda förfarande- eller mottagningsbehov, inbegripet snabb identifiering av offer för människohandel, så att de kan hänvisas till specialiserade tjänster, t.ex. psykosociala tjänster och rehabiliteringstjänster. d) Tillhandahållande av specialiserade tjänster, t.ex. psykosociala tjänster och rehabiliteringstjänster till sökande med särskilda förfarande- eller mottagningsbehov. e) Inrättande eller förbättring av infrastrukturerna för mottagning och inkvartering, såsom småskaliga infrastrukturer som tillgodoser behoven hos familjer med underåriga, inbegripet sådana som tillhandahålls av lokala och regionala myndigheter, inklusive möjlighet för flera medlemsstater att utnyttja sådana anläggningar gemensamt. f) Ökning av medlemsstaternas kapacitet att samla in, analysera och mellan sina behöriga myndigheter utbyta information om ursprungsländer. g) Åtgärder i samband med unionens vidarebosättningsprogram eller nationella program för vidarebosättning och humanitärt mottagande, inbegripet förfaranden för att genomföra dessa. h) Ökning av tredjeländers kapacitet att förbättra skyddet av personer i behov av skydd, bland annat genom stöttande av utvecklingen av skyddssystem för migrerande barn. i) Inrättande, utveckling och förbättring av ändamålsenliga alternativ till förvar, i synnerhet när det gäller ensamkommande barn och familjer, inbegripet, där så är lämpligt, icke-institutionell omsorg som är integrerad i nationella system för skydd av barn. 3. Inom ramen för det specifika mål som anges i artikel 3.2 b ska fonden framför allt stödja följande: a) Informationspaket och informationskampanjer för att öka medvetenheten om lagliga migrationsvägar till unionen, inbegripet om unionens regelverk om laglig migration. b) Utveckling av program för rörlighet till unionen, t.ex. cirkulära och tillfälliga migrationsprogram, inbegripet utbildning för att öka anställbarheten. c) Samarbete mellan tredjeländer och rekryteringsföretag, arbetsförmedlingar och migrationsmyndigheter i medlemsstaterna. d) Bedömning och erkännande av kompetenser och kvalifikationer, bland annat yrkeserfarenhet, som förvärvats i ett tredjeland samt deras transparens och deras likvärdighet med sådana som förvärvats i en medlemsstat. e) Stöd i samband med ansökningar om familjeåterförening för att säkerställa ett harmoniserat genomförande av rådets direktiv 2003/86/EG ( 1 ) . f) Bistånd, inbegripet rättsligt bistånd och biträde, i samband med ändrad status för tredjelandsmedborgare som redan lagligen är bosatta i en medlemsstat, i synnerhet när det gäller förvärv av en ställning som lagligen bosatt, såsom den definierats på unionsnivå. g) Bistånd till tredjelandsmedborgare som försöker utöva sina rättigheter, i synnerhet avseende rörlighet, inom ramen för unionens instrument för laglig migration. h) Integrationsåtgärder, såsom skräddarsytt stöd i enlighet med tredjelandsmedborgares behov, och integrationsprogram med fokus på rådgivning, utbildning, språk och t.ex. samhällsutbildning och yrkesvägledning. i) Åtgärder för att främja jämlikhet när det gäller tredjelandsmedborgares tillgång till offentliga och privata tjänster och tillhandahållandet av sådana tjänster till tredjelandsmedborgare, inbegripet tillgång till utbildning, hälso- och sjukvård och psykosocialt stöd, samt anpassning av sådana tjänster till målgruppens behov. j) Samarbete mellan statliga och icke-statliga organ på ett integrerat sätt, bland annat genom samordnade centrum för integrationsstöd, såsom gemensamma kontaktpunkter. k) Åtgärder som möjliggör och främjar tredjelandsmedborgares introduktion till och aktiva deltagande i det mottagande samhället samt åtgärder som främjar acceptans i det mottagande samhället. l) Främjande av utbyten och dialog mellan tredjelandsmedborgarna, det mottagande samhället och myndigheterna, inklusive genom samråd med tredjelandsmedborgarna, samt interkulturell och interreligiös dialog. m) Kapacitetsuppbyggnad avseende integrationstjänster som tillhandahålls av lokala myndigheter och andra relevanta aktörer. 4. Inom ramen för det specifika mål som anges i artikel 3.2 c ska fonden framför allt stödja följande: a) Inrättande eller förbättring av infrastrukturen för öppet mottagande eller förvar, inklusive möjlighet för flera medlemsstater att utnyttja sådana anläggningar gemensamt. b) Införande, utveckling, genomförande och förbättring av effektiva alternativa åtgärder till förvar, inklusive lokalt baserad ärendehantering, i synnerhet när det gäller ensamkommande barn och familjer. c) Införande och förbättring av oberoende och effektiva övervakningssystem för påtvingat återvändande i enlighet med artikel 8.6 i direktiv 2008/115/EG. d) Bekämpning av incitamenten till irreguljär migration, inklusive anställningen av irreguljära migranter, genom effektiva och lämpliga inspektioner på grundval av en riskbedömning, utbildning av personal, inrättande och genomförande av mekanismer genom vilka irreguljära migranter kan kräva tillbaka betalningar och lämna in klagomål mot sina arbetsgivare samt informationskampanjer och medvetandehöjande kampanjer för att informera arbetsgivare och irreguljära migranter om deras rättigheter och skyldigheter enligt direktiv 2009/52/EG. e) Förberedelser för återvändande, inbegripet åtgärder som leder till utfärdande av beslut om återvändande, identifiering av tredjelandsmedborgare, utfärdande av resehandlingar och spårande av familjemedlemmar. f) Samarbete med konsulära myndigheter och migrationsmyndigheter eller andra berörda myndigheter och tjänster i tredjeländer för att erhålla resehandlingar, underlätta återvändande och säkerställa återtagande, bland annat genom utplacering av sambandsmän i tredjeland. g) Stöd till återvändande, i synnerhet stöd vid frivilligt återvändande och information om program för frivilligt återvändande, även genom särskild vägledning till barn i återvändandeförfaranden. h) Avlägsnandeåtgärder, inbegripet därtill hörande åtgärder, i enlighet med de normer som anges i unionsrätten, med undantag för stöd för utrustning för genomförande av tvångsmedel. i) Åtgärder till stöd för de återvändande personernas hållbara återvändande och återintegrering, inklusive ekonomiska incitament, utbildning, anställnings- och sysselsättningsstöd samt uppstartsstöd till ekonomisk verksamhet. j) Faciliteter och stödtjänster i tredjeländer i syfte att säkerställa lämplig tillfällig logi och lämpligt mottagande säkerställs vid ankomsten och, där så är lämpligt, följs av en snabb övergång till lokalsamhällesbaserat boende. k) Samarbete med tredjeländer vad gäller bekämpning av irreguljär migration och vad gäller effektivt återvändande och återtagande. l) Åtgärder som syftar till att öka medvetenheten om lämpliga lagliga migrationsvägar och om riskerna med irreguljär invandring. m) Bistånd och åtgärder i tredjeländer, som bidrar till ett effektivt samarbete mellan tredjeländer och unionen och dess medlemsstater vad gäller återvändande och återtagande och till att stödja återintegrering i samhället i ursprungslandet. 5. Inom ramen för det specifika mål som anges i artikel 3.2 d ska fonden särskilt stödja följande: a) Genomförandet av frivilliga överföringar från en medlemsstat till en annan av sökande av internationellt skydd eller personer som beviljats internationellt skydd. b) Operativt stöd i form av utstationerad personal eller ekonomiskt stöd som tillhandahålls av en medlemsstat till en annan medlemsstat som påverkas av migrationsutmaningar, inklusive stöd till Easo. c) Frivilligt genomförande av nationella program för vidarebosättning eller humanitärt mottagande. d) Stöd från en medlemsstat till en annan medlemsstat som utsätts för migrationsutmaningar i form av inrättande eller förbättring av infrastrukturerna för mottagning. ( 1 ) Rådets direktiv 2003/86/EG av den 22 september 2003 om rätt till familjeåterförening ( EUT L 251, 3.10.2003, s. 12 ). BILAGA IV ÅTGÄRDER SOM BERÄTTIGAR TILL HÖGRE MEDFINANSIERINGSGRADER I ENLIGHET MED ARTIKLARNA 15.3 OCH 16.9 — Integrationsåtgärder som genomförs av lokala och regionala myndigheter och civilsamhällesorganisationer, däribland flyktingorganisationer och migrantledda organisationer. — Åtgärder för att utveckla och genomföra ändamålsenliga alternativ till förvar. — Program för stöd vid frivilligt återvändande och frivillig återintegrering och relaterade aktiviteter. — Åtgärder riktade till utsatta personer och sökande av internationellt skydd med särskilda mottagnings- eller förfarandebehov, inklusive åtgärder för att säkerställa ett effektivt skydd av underåriga, särskilt ensamkommande barn, även genom alternativa, icke-institutionella system för omsorg. BILAGA V CENTRALA PRESTATIONSINDIKATORER SOM AVSES I ARTIKEL 33.1 Alla indikatorer som avser personer ska rapporteras per åldersgrupp (< 18, 18–60, > 60) och kön. Specifikt mål som anges i artikel 3.2 a 1. Antalet deltagare som anser att utbildningen är användbar i arbetet. 2. Antalet deltagare som tre månader efter utbildningsverksamheten rapporterat att de utnyttjar de färdigheter och kompetenser som de förvärvat under utbildningen. 3. Antalet personer som placerats i alternativ till förvar, varvid separat ska anges 3.1 antalet ensamkommande barn som placerats i alternativ till förvar, 3.2 antalet familjer som placerats i alternativ till förvar. Specifikt mål som anges i artikel 3.2 b 1. Antalet språkkursdeltagare som efter språkkursen har förbättrat sina kunskaper i värdlandets språk med minst en nivå enligt den gemensamma europeiska referensramen för språk eller en nationell motsvarighet. 2. Antalet deltagare som rapporterat att aktiviteten varit till hjälp för deras integration. 3. Antalet deltagare som har ansökt om erkännande eller bedömning av deras kvalifikationer eller kompetenser som förvärvats i ett tredjeland. 4. Antalet deltagare som ansökt om status som varaktigt bosatt. Specifikt mål som anges i artikel 3.2 c 1. Antalet återvändande personer som återvänt frivilligt. 2. Antalet återvändande personer som avlägsnats. 3. Antalet återvändande personer i alternativ till förvar. Specifikt mål som anges i artikel 3.2 d 1. Antalet personer som ansökt om och personer som beviljats internationellt skydd och som överförts från en medlemsstat till en annan. 2. Antalet personer som vidarebosatts. 3. Antalet personer som beviljats inresa genom humanitärt mottagande. BILAGA VI INTERVENTIONSTYPER TABELL 1: KODER FÖR INTERVENTIONSOMRÅDE I. Det gemensamma europeiska asylsystemet 001 Mottagningsvillkor 002 Asylförfaranden 003 Genomförande av unionens regelverk 004 Migrerande barn 005 Personer med särskilda mottagnings- och förfarandebehov 006 Unionens vidarebosättningsprogram eller nationella program för vidarebosättning och humanitärt mottagande (Bilaga III 2 g) 007 Driftsstöd II. Laglig migration och integration 001 Utveckling av integrationsstrategier 002 Offer för människohandel 003 Integrationsåtgärder – information och orientering, gemensamma kontaktpunkter 004 Integrationsåtgärder – språkkurser 005 Integrationsåtgärder – samhällsutbildning och annan utbildning 006 Integrationsåtgärder – introduktion till, deltagande i och utbyten med värdsamhället 007 Integrationsåtgärder – grundläggande behov 008 Åtgärder före avresa 009 Program för rörlighet 010 Förvärv av ställning som lagligen bosatt 011 Utsatta personer, inbegripet ensamkommande barn 012 Driftsstöd III. Återvändande 001 Alternativ till förvar 002 Förhållanden vid mottagning/förvar 003 Återvändandeförfaranden 004 Stöd vid frivilligt återvändande 005 Stöd till återintegrering 006 Avlägsnandeåtgärder/återvändandeinsatser 007 Övervakningssystem för påtvingat återvändande 008 Utsatta personer, inklusive ensamkommande barn 009 Åtgärder för att ta itu med incitamenten till irreguljär migration 010 Driftsstöd IV. Solidaritet och rättvis ansvarsfördelning 001 Överföring till en annan medlemsstat 002 Stöd från en medlemsstat till en annan medlemsstat, inbegripet stöd till Easo 003 Vidarebosättning (artikel 19) 004 Humanitärt mottagande (artikel 19) 005 Stöd, i form av infrastruktur för mottagning, till en annan medlemsstat 006 Driftsstöd V. Tekniskt bistånd 001 Information och kommunikation 002 Förberedelse, genomförande, övervakning och kontroller 003 Utvärdering och studier, datainsamling 004 Kapacitetsuppbyggnad TABELL 2: KODER FÖR ÅTGÄRDSTYP 001 Utveckling av nationella strategier 002 Kapacitetsuppbyggnad 003 Utbildning för tredjelandsmedborgare 004 Utveckling av statistiska verktyg, metoder och indikatorer 005 Utbyte av information och bästa praxis 006 Gemensamma åtgärder/insatser (mellan medlemsstater) 007 Kampanjer och information 008 Utbyten och utstationering av experter 009 Studier, pilotprojekt och riskbedömningar 010 Förberedelser, övervakning samt administrativ och teknisk verksamhet 011 Tillhandahållande av bistånd och stödtjänster till tredjelandsmedborgare 012 Infrastruktur 013 Utrustning TABELL 3: KODER FÖR GENOMFÖRANDE 001 Åtgärder som omfattas av artikel 15.1 002 Särskilda åtgärder 003 Åtgärder som förtecknas i bilaga IV 004 Driftsstöd 005 Bistånd i nödsituationer TABELL 4: KODER FÖR SÄRSKILDA TEMAN 001 Samarbete med tredjeländer 002 Åtgärder i eller i förhållande till tredjeländer 003 Inget av ovanstående BILAGA VII UTGIFTER SOM BERÄTTIGAR TILL DRIFTSSTÖD Inom ramen för alla specifika mål som anges i artikel 3.2 ska driftsstödet täcka följande: — Personalkostnader. — Kostnader för tjänster, t.ex. underhåll eller utbyte av utrustning, inklusive IKT-system. — Kostnader för tjänster, t.ex. underhåll och reparationer av infrastruktur. BILAGA VIII OUTPUT- OCH RESULTATINDIKATORER SOM AVSES I ARTIKEL 33.3 Alla indikatorer som avser personer ska rapporteras uppdelat per åldersgrupp (< 18, 18–60, > 60) och kön. Specifikt mål som anges i artikel 3.2 a Outputindikatorer 1. Antalet deltagare som fått stöd, varvid separat ska anges 1.1 antalet deltagare som fått rättsligt bistånd, 1.2 antalet deltagare som fått andra typer av stöd, inklusive information och bistånd under hela asylförfarandet ( 1 ) , 1.3 antalet utsatta personer som fått stöd. 2. Antalet deltagare i utbildningsverksamheter. 3. Antalet nyinrättade platser vid mottagningsinfrastrukturer i enlighet med unionens regelverk, varvid separat ska anges 3.1 antalet nyinrättade platser för ensamkommande barn. 4. Antalet renoverade/moderniserade platser vid mottagningsinfrastrukturer i enlighet med unionens regelverk, varvid separat ska anges 4.1 antalet renoverade eller moderniserade platser för ensamkommande barn. Resultatindikatorer 5. Antalet deltagare som anser att utbildningen är användbar i arbetet. 6. Antalet deltagare som tre månader efter utbildningsverksamheten rapporterat att de utnyttjar de färdigheter och kompetenser som de förvärvat under utbildningen. 7. Antalet personer som placerats i alternativ till förvar, varvid separat ska anges 7.1 antalet ensamkommande barn som placerats i alternativ till förvar, 7.2 antalet familjer som placerats i alternativ till förvar. Specifikt mål som anges i artikel 3.2 b Outputindikatorer 1. Antalet deltagare som omfattas av åtgärder före avresa. 2. Antalet lokala och regionala myndigheter som fått stöd för att genomföra integrationsåtgärder. 3. Antalet deltagare som fått stöd, varvid separat ska anges 3.1 antalet deltagare i språkkurser, 3.2 antalet deltagare i samhällsinformationsutbildningar, 3.3 antalet deltagare som fått personlig yrkesvägledning. 4. Antalet informationspaket och informationskampanjer för att öka medvetenheten om lagliga migrationsvägar till unionen. 5. Antalet deltagare som fått information eller bistånd i samband med ansökan om familjeåterförening. 6. Antalet deltagare som omfattas av program för rörlighet. 7. Antalet integrationsprojekt där lokala och regionala myndigheter är bidragsmottagare. Resultatindikatorer 8. Antalet språkkursdeltagare som efter språkkursen har förbättrat sina kunskaper i värdlandets språk med minst en nivå enligt den gemensamma europeiska referensramen för språk eller en nationell motsvarighet. 9. Antalet deltagare som rapporterat att aktiviteten varit till hjälp för deras integration. 10. Antalet deltagare som har ansökt om att få sina kvalifikationer eller kompetenser som förvärvats i ett tredjeland erkända eller bedömda. 11. Antalet deltagare som ansökt om status som varaktigt bosatt. Specifikt mål som anges i artikel 3.2 c Outputindikatorer 1. Antalet deltagare i utbildningsverksamheter. 2. Antalet inköpta utrustningar, inklusive antalet inköpta eller uppdaterade IKT-system. 3. Antalet återvändande personer som fått återintegreringsstöd. 4. Antalet inrättade platser i förvarsenheter. 5. Antalet moderniserade eller renoverade platser i förvarsenheter. Resultatindikatorer 6. Antalet återvändande personer som återvänt frivilligt. 7. Antalet återvändande personer som avlägsnats. 8. Antalet återvändande personer i alternativ till förvar. Specifikt mål som anges i artikel 3.2 d Outputindikatorer 1. Antalet personer som erhållit utbildning. 2. Antalet deltagare som fått stöd före avresan. Resultatindikatorer 3. Antalet personer som ansökt om och personer som beviljats internationellt skydd och som överförts från en medlemsstat till en annan. 4. Antalet personer som vidarebosatts. 5. Antalet personer som beviljats inresa genom humanitärt mottagande. ( 1 ) Denna indikator genereras automatiskt för systemets rapportering genom att antalet deltagare som fått rättsligt bistånd dras av från antalet deltagare som fått stöd. Data för denna indikator genereras av systemet SFC2021 för rapporteringsändamål. Medlemsstaterna behöver inte rapportera data för denna indikator, eller fastställa delmål eller mål.