L_2010134SV.01000401.xml 1.6.2010 SV Europeiska unionens officiella tidning L 134/4 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 472/2010 av den 31 maj 2010 om införande av en preliminär antidumpningstull på import av visst slags polyetentereftalat med ursprung i Iran och Förenade Arabemiraten EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen ( 1 ) (nedan kallad grundförordningen ), särskilt artikel 7, efter samråd med rådgivande kommittén, och av följande skäl: 1. FÖRFARANDE 1.1 Inledande (1) Den 3 september 2009 meddelade kommissionen, genom ett tillkännagivande (nedan kallat tillkännagivande om inledande ) som offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning ( 2 ) , att ett antidumpningsförfarande skulle inledas mot import till EU av visst slags polyetentereftalat (nedan kallat PET ) med ursprung i Iran, Pakistan och Förenade Arabemiraten (nedan kallade de berörda länderna ). (2) Förfarandet inleddes till följd av ett klagomål som ingavs den 20 juli 2009 av Polyethylene Terephthalat Committee of Plastics Europe (nedan kallad klaganden ) som företrädare för tillverkare som svarar för huvuddelen, i detta fall över 50 %, av EU:s totala produktion av ett visst slags polyetentereftalat. Klagomålet innehöll prima facie -bevisning om dumpning av den berörda produkten med ursprung i de berörda länderna och om därav följande väsentlig skada som ansågs tillräcklig för att motivera att ett förfarande inleddes. 1.2 Parter som berörs av förfarandet (3) Kommissionen underrättade officiellt de klagande tillverkarna, övriga kända EU-tillverkare importörer, handlare och användare som man visste var berörda exporterande tillverkare samt företrädare för de berörda exportländerna om att förfarandet hade inletts. Berörda parter gavs möjlighet att inom den tidsfrist som anges i tillkännagivandet om inledande skriftligen lämna synpunkter och begära att bli hörda. (4) Alla berörda parter som begärde att bli hörda och som visade att det fanns särskilda skäl att höra dem gavs tillfälle att bli hörda. (5) Eftersom det föreföll finnas ett stort antal tillverkare och importörer i EU, förordades i tillkännagivandet om inledande ett stickprovsförfarande enligt artikel 17 i grundförordningen. För att kommissionen skulle kunna avgöra om ett stickprovsförfarande var nödvändigt och i så fall göra ett urval, ombads samtliga EU-tillverkare och importörer i EU att ge sig till känna till kommissionen och lämna grundläggande information om sina aktiviteter i anslutning till den undersökta produkten under undersökningsperioden (den 1 juli 2008–30 juni 2009) enligt vad som angavs i tillkännagivandet om inledande. (6) Fjorton EU-tillverkare lämnade den begärda informationen och gick med på att ingå i urvalet. På grundval av informationen från de samarbetsvilliga EU-tillverkarna valde kommissionen ut fem EU-tillverkare som svarade för 65 % av försäljningen från samtliga samarbetsvilliga EU-tillverkare. (7) Åtta EU-importörer lämnade den begärda informationen och gick med på att ingå i urvalet. På grundval av informationen från de samarbetsvilliga importörerna valde kommissionen ut två importörer som svarade för 83 % av importen från samtliga samarbetsvilliga importörer och 48 % av all import från Förenade Arabemiraten, Iran och Pakistan. (8) Kommissionen skickade frågeformulär till exporterande tillverkare, EU-tillverkare och importörer som ingick i stickprovsförfarandet och till alla användare och leverantörer som man visste var berörda samt till dem som gav sig till känna inom de tidsfrister som angavs i tillkännagivandet om inledande. (9) Svar på frågeformuläret inkom från fem EU-tillverkare som ingick i urvalet, en importör som ingick i urvalet, tio EU-användare, tre råvaruleverantörer, en exporterande tillverkare i Iran och dennes handlare, en exporterande tillverkare i Pakistan och en exporterande tillverkare i Förenade Arabemiraten. Dessutom lämnade sju samarbetsvilliga EU-tillverkare de begärda allmänna uppgifterna för skadeanalysen. (10) Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter den ansåg nödvändiga för ett preliminärt avgörande om dumpning, därav vållad skada och EU-intresse. Kontrollbesök gjordes hos följande företag: a) EU-tillverkare — Novapet SA, Spanien — Equipolymers srl, Italien — UAB Orion Global PET (Indorama), Litauen — UAB Neo Group, Litauen b) Exporterande tillverkare i Iran — Shahid Tondguyan Petrochemical Co. och dess närstående företag Bandar Imam Khomeini och Tehran c) Exporterande tillverkare i Pakistan — Novatex Limited, Karachi d) Exporterande tillverkare i Förenade Arabemiraten — JBF RAK LLC, Ras Al Khaimah 1.3 Undersökningsperiod (11) Undersökningen av dumpning och skada omfattade perioden från och med den 1 juli 2008 till och med den 30 juni 2009 (nedan kallad undersökningsperioden eller UP i tabeller). Undersökningen av de faktorer som är relevanta för bedömningen av skada omfattade perioden från och med den 1 januari 2006 till och med undersökningsperiodens slut (nedan kallad skadeundersökningsperioden ). 2. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT 2.1 Berörd produkt (12) Den berörda produkten är polyetentereftalat med en viskositet på 78 ml/g eller mer enligt ISO-standard 1628-5 med ursprung i Iran, Pakistan och Förenade Arabemiraten (nedan kallad den berörda produkten ), som för närvarade omfattas av KN-nummer 3907 60 20. (13) PET är en kemisk produkt som normalt används inom plastindustrin för tillverkning av flaskor och skivor. Eftersom denna typ av PET är en homogen produkt delades den inte in ytterligare i olika produkttyper. 2.2 Likadan produkt (14) Undersökningen visade att det slags PET som tillverkades och såldes i EU av EU-industrin och det slags PET som tillverkades och såldes på hemmamarknaderna i Iran, Pakistan och Förenade Arabemiraten i huvudsak har samma grundläggande kemiska och fysiska egenskaper och användningsområden. De anses därför vara likadana produkter i den mening som anges i artikel 1.4 i grundförordningen. 3. DUMPNING (15) Med tanke på de betydande fluktuationerna i råvarukostnader och marknadspris för PET som kunde konstateras under undersökningsperioden, ansågs det lämpligt att utnyttja kvartalsvisa data för att fastställa normalt värde och exportpris. Denna metod kunde emellertid inte tillämpas på Iran, eftersom den enda iranska tillverkaren inte kunde lämna fullständiga kvartalsvisa kostnadsuppgifter. 3.1 Iran 3.1.1 Normalvärde (16) I enlighet med artikel 2.2 i grundförordningen fastställde kommissionen först om den enda iranska tillverkarens inhemska försäljning var tillräckligt representativ, det vill säga om den totala volymen sådan försäljning utgjorde minst 5 % av tillverkarens totala exportförsäljning av den berörda produkten till EU. Den enda iranska tillverkarens inhemska försäljning ansågs vara tillräckligt representativ under undersökningsperioden. (17) Kommissionen undersökte därefter om den inhemska försäljningen av den likadana produkten kunde anses utgöra normal handel enligt artikel 2.4 i grundförordningen. Detta gjordes genom att i fråga om den likadana produkt som såldes på den iranska marknaden fastställa andelen lönsam inhemsk försäljning till oberoende kunder under undersökningsperioden. (18) Eftersom andelen lönsam försäljning av den likadana produkten utgjorde 80 % eller mindre av den likadana produktens totala försäljningsvolym, grundades normalvärdet på det faktiska inhemska priset, beräknat som ett vägt genomsnitt för all lönsam försäljning. 3.1.2 Exportpris (19) Eftersom exportförsäljningen till EU skedde genom ett närstående handelsföretag i Iran, fastställdes exportpriset enligt artikel 2.8 i grundförordningen på grundval av priserna från denna närstående handlare gentemot oberoende kunder i EU. 3.1.3 Jämförelse (20) Jämförelsen mellan normalvärdet och exportpriset gjordes på priset fritt fabrik. (21) För att garantera en rättvis jämförelse mellan normalvärdet och exportpriset togs vederbörlig hänsyn till olikheter som påverkade priserna och till prisernas jämförbarhet i form av en justering i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen. På denna grund har justeringar i tillämpliga och motiverade fall gjorts för skillnader i fråga om handelsled, transportkostnader, hanterings- och lastningskostnader samt därmed sammanhängande kostnader, förpacknings- och kreditkostnader samt andra faktorer (bankavgifter). (22) Företaget begärde en justering för skillnader i handelsled på grund av olika försäljningsmönster mellankunderna på hemmamarknaden och på den europeiska marknaden. Detta beviljades i den utsträckning som företaget kunde styrka sina krav. (23) Den iranska exporttillverkaren framförde dessutom ett särskilt krav som gällde den påstådda effekten av de internationella sanktionerna mot Iran. Företaget hävdade att vissa stora USA-baserade PET-kunder, såsom Coca-Cola och Pepsi, på grund av sanktionerna inte har rätt att köpa PET från Iran och följaktligen inte utfärdar kvalitetsgodkännande för PET från Iran. Detta påstås också påverka andra europeiska kunder som kräver lägre priser för PET som inte har godkänts av Coca Cola eller Pepsi. Den iranska exporttillverkaren kunde emellertid inte kvantifiera den påstådda effekten av sanktionerna på ett sätt som kunde styrkas av några bevis. Slutligen stötte företaget på liknande problem på hemmamarknaden där lokala licenstillverkare av Coca-Cola och Pepsi inte tilläts köpa in PET från iranska tillverkare utan tvingades importera från andra länder. Följaktligen skulle sanktionerna även utöva ett tryck nedåt på de inhemska priserna och därför finns det ingen uppenbar skillnad vid en prisjämförelse. Slutsatsen blev därför att det inte fanns någon grund för att medge en justering på grund av sanktionernas effekter för Iran. 3.1.4 Dumpningsmarginal (24) I enlighet med artiklarna 2.11 och 2.12 i grundförordningen fastställdes dumpningsmarginalen för den enda iranska tillverkaren på grundval av en jämförelse mellan det vägda genomsnittliga normalvärdet och det vägda genomsnittliga exportpriset. (25) Enligt information som är tillgänglig från klagomålet och den samarbetsvilliga iranska exporterande tillverkaren finns det inga andra kända tillverkare av den berörda produkten i Iran. Den landsomfattande dumpningsmarginal som ska fastställas för Iran bör därför motsvara den dumpningsmarginal som fastställs för den enda samarbetsvilliga exporterande tillverkaren i Iran. (26) Den preliminära dumpningsmarginalen för Iran, uttryckt som en procentuell andel av priset cif vid EU:s gräns, före tull, är 28,6 %. 3.2 Pakistan 3.2.1 Normalvärde (27) I enlighet med artikel 2.2 i grundförordningen fastställde kommissionen först om den enda pakistanska tillverkarens inhemska försäljning var tillräckligt representativ, det vill säga om den totala volymen av denna försäljning utgjorde minst 5 % av dess totala exportförsäljning av den berörda produkten till EU. Den inhemska försäljningen från den enda pakistanska tillverkaren ansågs vara tillräckligt representativ under undersökningsperioden. (28) Kommissionen undersökte därefter om den inhemska försäljningen av den likadana produkten kunde anses utgöra normal handel enligt artikel 2.4 i grundförordningen. Detta gjordes genom att fastställa andelen lönsam inhemsk försäljning till oberoende kunder av den likadana produkten på den pakistanska marknaden under undersökningsperioden. (29) Eftersom den lönsamma försäljningen av den likadana produkten utgjorde över 80 % av den totala försäljningsvolymen för den likadana produkten på hemmamarknaden, beräknades normalvärdet som ett vägt genomsnitt för alla inhemska försäljningspriser för den likadana produkten. 3.2.2 Exportpris (30) Den enda exporterande tillverkaren i Pakistan exporterade den berörda produkten direkt till oberoende kunder i Europiska unionen. Exportpriserna fastställdes därför på grundval av de priser som faktiskt betalats eller som skulle betalas för den berörda produkten av dessa oberoende kunder i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen. 3.2.3 Jämförelse (31) Jämförelsen mellan normalvärdet och exportpriset gjordes på priset fritt fabrik. (32) För att garantera en rättvis jämförelse mellan normalvärdet och exportpriset togs vederbörlig hänsyn till olikheter som påverkade priserna och prisernas jämförbarhet i form av en justering i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen. På denna grund har justeringar gjorts i tillämpliga och motiverade fall för skillnader i fråga om importavgifter, rabatter, transport- och försäkringskostnader, hanterings- och lastningskostnader samt därmed sammanhängande kostnader, förpacknings- och kreditkostnader, eftermarknadskostnader (tekniskt stöd och tjänster), provisioner och andra faktorer (bankavgifter). 3.2.4 Dumpningsmarginal (33) I enlighet med artiklarna 2.11 och 2.12 i grundförordningen fastställdes dumpningsmarginalen för den enda pakistanska tillverkaren på grundval av en jämförelse mellan det vägda genomsnittliga normalvärdet och det vägda genomsnittliga exportpriset. (34) Den preliminära dumpningsmarginalen för den enda pakistanska exporterande tillverkaren, Novatex Limited, uttryckt som en procentuell andel av priset cif vid EU:s gräns, före tull, är 1,5 %, dvs. under miniminivån enligt artikel 9.3 i grundförordningen. (35) Eftersom det inte finns några andra tillverkare av den berörda produkten i Pakistan bör inga preliminära åtgärder införas. 3.3 Förenade Arabemiraten 3.3.1 Normalvärde (36) I enlighet med artikel 2.2 i grundförordningen fastställde kommissionen först om den inhemska försäljningen från den enda tillverkaren i Förenade Arabemiraten var tillräckligt representativ, det vill säga om den totala volymen sådan försäljning utgjorde minst 5 % av dess totala exportförsäljning av den berörda produkten till EU. Den inhemska försäljningen från den enda tillverkaren i Förenade Arabemiraten ansågs vara tillräckligt representativ under undersökningsperioden. (37) Kommissionen undersökte därefter om den inhemska försäljningen av den likadana produkten kunde anses utgöra normal handel enligt artikel 2.4 i grundförordningen. Detta gjordes genom att fastställa andelen lönsam inhemsk försäljning av den likadana produkten till oberoende kunder under undersökningsperioden på marknaden i Förenade Arabemiraten. (38) Eftersom andelen lönsam försäljning av den likadana produkten utgjorde 80 % eller mindre av den totala försäljningsvolymen för den likadana produkten, grundades normalvärdet på det faktiska inhemska priset, beräknat som ett vägt genomsnitt för all lönsam försäljning. 3.3.2 Exportpris (39) Den enda exporterande tillverkaren i Förenade Arabemiraten exporterade den berörda produkten direkt till oberoende kunder i EU. Exportpriserna fastställdes därför på grundval av de priser som faktiskt betalats eller som skulle betalas för den berörda produkten av dessa oberoende kunder i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen. 3.3.3 Jämförelse (40) Jämförelsen mellan normalvärdet och exportpriset gjordes på priset fritt fabrik. (41) För att garantera en rättvis jämförelse mellan normalvärdet och exportpriset togs vederbörlig hänsyn till olikheter som påverkade priserna och prisernas jämförbarhet i form av en justering i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen. På denna grund har justeringar gjorts i tillämpliga och motiverade fall för skillnader i fråga om transport- och försäkringskostnader, hanterings- och lastningskostnader samt därmed sammanhängande kostnader, kreditkostnader och provisioner. 3.3.4 Dumpningsmarginal (42) I enlighet med artiklarna 2.11 och 2.12 i grundförordningen fastställdes dumpningsmarginalen för den enda tillverkaren i Förenade Arabemiraten på grundval av en jämförelse mellan det vägda genomsnittliga normalvärdet och det vägda genomsnittliga exportpriset. (43) Enligt information som är tillgänglig från klagomålet och den samarbetsvilliga exporterande tillverkaren i Förenade Arabemiraten finns det inga andra kända tillverkare av den berörda produkten i Förenade Arabemiraten. Den landsomfattande dumpningsmarginal som ska fastställas för Förenade Arabemiraten bör därför motsvara den dumpningsmarginal som fastställs för den enda samarbetsvilliga exporterande tillverkaren i Förenade Arabemiraten. (44) Den preliminära dumpningsmarginalen för Förenade Arabemiraten, uttryckt som en procentuell andel av priset cif vid EU:s gräns, före tull, är 6,6 %. 4. SKADA 4.1 EU-tillverkning och EU-industrin (45) Under undersökningsperioden tillverkades den likadana produkten av 17 EU-tillverkare. Produktionen från dessa tillverkare (fastställd på grundval av information som samlats in från samarbetsvilliga tillverkare och information beträffande övriga tillverkare i EU som bygger på uppgifter från klagomålet) anses därför utgöra EU:s tillverkning i den mening som avses i artikel 4.1 i grundförordningen. (46) Av dessa 17 tillverkare samarbetade tolv i undersökningen. Dessa tolv tillverkare befanns svara för huvuddelen, i detta fall över 80 %, av den totala EU-tillverkningen av den likadana produkten. De tolv samarbetsvilliga tillverkarna utgör således EU-industrin i den mening som avses i artiklarna 4.1 och 5.4 i grundförordningen och kommer i fortsättningen att kallas EU-industrin . Återstående EU-tillverkare kommer i fortsättningen att kallas övriga tillverkare i EU . Dessa övriga tillverkare i EU har inte aktivt stött eller motsatt sig klagomålet. (47) EU-marknaden för PET utmärks av ett relativt sett högt antal tillverkare, som i regel ingår i större grupper med huvudkontor utanför EU. Marknaden befinner sig i en konsolideringsprocess och ett antal övertaganden och nedläggningar har nyligen skett. Sedan 2009 har till exempel PET-fabrikerna Tergal Fibers (Frankrike), Invista (Tyskland) och Artenius (Storbritannien) lagts ned, medan Indorama tog över Eastmans före detta fabriker i Storbritannien och Nederländerna. (48) Som anges ovan i skäl 5 gjordes ett urval av fem olika tillverkare som svarar för 65 % av försäljningen från samtliga samarbetsvilliga tillverkare i EU. Ett av företagen kunde inte lämna ut alla uppgifter som begärdes och urvalet måste följaktligen minskas till fyra företag som svarade för 47 % av försäljningen från samtliga samarbetsvilliga tillverkare. 4.2 Förbrukningen i EU (49) Förbrukningen i EU fastställdes på grundval av EU-industrins försäljningsvolymer på EU-marknaden, uppgifter om importvolymerna för EU:s marknad enligt Eurostats uppgifter och, när det gällde övriga EU-tillverkare, utifrån beräkningar som grundades på klagomålet. (50) EU:s förbrukning av den undersökta produkten ökade med 11 % mellan 2006 och undersökningsperioden. Den synbara efterfrågan ökade under 2007 med 8 %, minskade något mellan 2007 och 2008 (med 2 procentenheter) och ökade med ytterligare 5 procentenheter mellan 2008 och undersökningsperioden. Tabell 1 2006 2007 2008 UP Total förbrukning i EU (i ton) 2 709 400 2 936 279 2 868 775 2 996 698 Index (2006 = 100) 100 108 106 111 Källa : svar på frågeformuläret, uppgifter från Eurostat och klagomålet. 4.3. Import från de berörda länderna a) Kumulativ beräkning av effekterna av den berörda importen (51) Kommissionen undersökte om importen av PET med ursprung i Iran, Pakistan och Förenade Arabemiraten borde slås samman i enlighet med artikel 3.4 i grundförordningen. (52) Eftersom den dumpningsmarginal som konstaterades för Pakistan låg under miniminivån, ansågs det inte att effekten av denna import kunde slås samman med den dumpade importen från Iran och Förenade Arabemiraten. (53) När det gäller effekterna av importen med ursprung i Förenade Arabemiraten och Iran, visade undersökningen att dumpningsmarginalerna låg över den miniminivå som anges i artikel 9.3 i grundförordningen och att volymen dumpad import från dessa länder inte var försumbar i den mening som avses i artikel 5.7 i grundförordningen. (54) Vad gäller konkurrensvillkoren för importen från Iran och Förenade Arabemiraten och den likadana produkten, kunde undersökningen visa att tillverkarna från dessa länder utnyttjar samma försäljningskanaler och säljer till liknande kundkategorier. Undersökningen visade dessutom att importen från båda dessa länder hade ökat under skadeundersökningsperioden. (55) Mot bakgrund av detta anses det preliminärt att samtliga kriterier som anges i artikel 3.4 i grundförordningen har uppfyllts och att importen från Iran och Förenade Arabemiraten borde slås samman i undersökningen. b) Den berörda importens volym (56) Volymen dumpad import av den berörda produkten till EU steg med nästan 20 gånger mellan 2006 och undersökningsperioden och nådde 212 198 ton under undersökningsperioden. Importen från Förenade Arabemiraten och Iran nästan tredubblades mellan 2006 och 2007, innan den fyrdubblades 2008 jämfört med 2007 och nästan fördubblades mellan 2008 och undersökningsperioden. Tabell 2 2006 2007 2008 UP Volymen dumpad import från Förenade Arabemiraten och Iran (i ton) 11 752 33 812 133 389 212 198 Index (2006 = 100) 100 288 1 135 1 806 Marknadsandel för dumpad import från Förenade Arabemiraten och Iran 0,4 % 1,2 % 4,6 % 7,1 % Källa : Eurostat. c) Marknadsandel för den berörda importen (57) Marknadsandelen för den dumpade importen från Förenade Arabemiraten och Iran var 0,4 % under 2006 och den ökade stadigt med nästan 7 procentenheter under hela skadeundersökningsperioden. Den steg med 0,8 procentenheter mellan 2006 och 2007, med ytterligare 3,4 procentenheter mellan 2007 och 2008 och med 2,5 procentenheter mellan 2008 och undersökningsperioden. Under undersökningsperioden var marknadsandelen för den dumpade importen från Förenade Arabemiraten och Iran 7,1 %. (58) Det kan vara värt att notera att Förenade Arabemiraten kom in på marknaden så sent som 2007, men snabbt lyckades skaffa sig en betydande marknadsandel. d) Priser i) Prisutvecklingen (59) Det genomsnittliga importpriset minskade med 15 % under skadeundersökningsperioden. Den största nedgången skedde mellan 2008 och undersökningsperioden. Det genomsnittliga priset sjönk med 1 % 2007 och med ytterligare 1 % 2008, innan det sjönk med ytterligare 13 % under undersökningsperioden. Tabell 3 2006 2007 2008 UP Pris på importen från Förenade Arabemiraten och Iran (i euro per ton) 1 033 1 023 1 010 874 Index 100 99 98 85 Källa : Eurostat. ii) Prisunderskridande (60) Eftersom priser och kostnader för den berörda produkten svängde kraftigt under undersökningsperioden, samlades uppgifter om försäljningspriser och kostnader in per kvartal och beräkningen av prisunderskridande och målprisunderskridande gjordes kvartalsvis. (61) För att analysera prisunderskridandet jämfördes det vägda genomsnittliga försäljningspriset från EU-industrin till oberoende kunder på EU-marknaden, justerat till priset fritt fabrik, med motsvarande vägda genomsnittliga priser på importen från Förenade Arabemiraten och Iran till den första oberoende kunden på EU-marknaden, beräknat på cif och med lämpliga justeringar för kostnader efter import och skillnader i handelsled. (62) Jämförelsen visade att priset för den berörda dumpade produkten med ursprung i Förenade Arabemiraten som såldes i EU under undersökningsperioden underskred EU-industrins priser med 3,9 %. Priset på de dumpade produkterna med ursprung i Iran som såldes i EU underskred EU-industrins priser med 3,2 %. Den vägda genomsnittliga prisunderskridandemarginalen för båda länderna under undersökningsperioden var 3,8 %. 4.4 EU-industrins situation (63) I enlighet med artikel 3.5 i grundförordningen omfattade granskningen av den dumpade importens inverkan på EU-industrin en bedömning av alla ekonomiska faktorer som var av betydelse för EU-industrins tillstånd under skadeundersökningsperioden. (64) Som framgår ovan blev det nödvändigt att tillämpa ett stickprovsförfarande på grund av det stora antalet EU-tillverkare. När skadeanalysen gjordes, tillämpades skadeindikatorer på följande två nivåer: — Makroekonomiska faktorer (tillverkning, kapacitet, försäljningsvolym, marknadsandel, tillväxt, sysselsättning, produktivitet, genomsnittliga enhetspriser och dumpningsmarginalernas storlek samt återhämtning från effekterna av tidigare dumpning) bedömdes för hela EU-tillverkningen, på grundval av information som samlades in från samarbetsvilliga tillverkare. För övriga EU-tillverkare användes en uppskattning som byggde på uppgifter från klagomålet. — Analysen av mikroekonomiska element (lager, löner, lönsamhet, räntabilitet, kassaflöde, kapitalanskaffningsförmåga och investeringar) för de EU-tillverkare som ingick i urvalet gjordes på grundval av deras information. 4.5 Makroekonomiska faktorer a) Tillverkning (65) Tillverkningen i EU minskade med 4 % mellan 2006 och undersökningsperioden. Tillverkningen ökade med 5 % 2007 till cirka 2 570 000 ton, men minskade kraftigt med 10 procentenheter 2008 jämfört med 2007 och ökade med marginella 1 procentenhet mellan 2008 och undersökningsperioden, när den uppgick till cirka 2 300 000 ton. Tabell 4 2006 2007 2008 UP Tillverkning (i ton) 2 439 838 2 570 198 2 327 169 2 338 577 Index (2006 = 100) 100 105 95 96 Källa : svar på frågeformuläret och klagomålet. b) Tillverkningskapacitet och kapacitetsutnyttjande (66) EU-tillverkarnas tillverkningskapacitet ökade med 15 % under skadeundersökningsperioden. Den ökade med 1 % 2007, med ytterligare 5 % under 2008 och sedan med ytterligare 9 % under undersökningsperioden. Tabell 5 2006 2007 2008 UP Tillverkningskapacitet (i ton) 2 954 089 2 971 034 3 118 060 3 385 738 Index (2006 = 100)) 100 101 106 115 Kapacitetsutnyttjande 83 % 87 % 75 % 69 % Index (2006 = 100) 100 105 90 84 Källa : svar på frågeformuläret och klagomålet. (67) Kapacitetsutnyttjandet var 83 % 2006, ökade till 87 % 2007 men minskade senare till 75 % 2008 och till endast 69 % under undersökningsperioden. Den minskande utnyttjandegraden 2008 och under undersökningsperioden återspeglar minskad tillverkning och ökad tillverkningskapacitet under perioden. c) Försäljningsvolym (68) EU-tillverkarnas försäljning till oberoende kunder på EU-marknaden minskade något under skadeundersökningsperioden. Försäljningen ökade med 5 % 2007, men minskade året därpå en aning till under nivån 2006, och var under undersökningsperioden 3 % lägre än 2006, cirka 2 100 000 ton. Med tanke på den begränsade lagerhållningen återspeglar försäljningsutvecklingen tillverkningsutvecklingen ganska exakt. Tabell 6 2006 2007 2008 UP Försäljning i EU (i ton) 2 202 265 2 318 567 2 171 203 2 133 787 Index (2006 = 100) 100 105 99 97 Källa : svar på frågeformuläret och klagomålet. d) Marknadsandel (69) Under skadeundersökningsperioden tappade EU-tillverkarna 10 % av sin marknadsandel, som minskade från 85 % 2006 till 75 % under undersökningsperioden. Denna förlorade marknadsandel återspeglar att EU-industrins försäljning minskade med 3 % under skadeundersökningsperioden, trots ökad förbrukning. Det bör påpekas att denna nedåtgående trend också återfanns hos EU-tillverkarna i urvalet. Tabell 7 2006 2007 2008 UP EU-tillverkarnas marknadsandel 84,9 % 83,2 % 79,8 % 75,1 % Index (2006 = 100) 100 98 94 88 Källa : svar på frågeformuläret, klagomålet och Eurostat. e) Tillväxt (70) Mellan 2006 och undersökningsperioden minskade EU-tillverkarnas försäljning på EU-marknaden med 3 % och EU-tillverkarnas marknadsandel med 10 procentenheter, samtidigt som förbrukningen i EU ökade med 11 %. Å andra sidan ökade den dumpade importens marknadsandel från 0,4 % till 7,1 % under samma tidsperiod. Slutsatsen blir därför att EU-tillverkarna inte lyckades utnyttja tillväxten på marknaden. f) Sysselsättning (71) Sysselsättningsnivån för EU-tillverkarna uppvisade en minskning på 15 % mellan 2006 och undersökningsperioden. Antalet sysselsatta minskade kraftigt från 2 400 under 2006 till 2 100 under 2007, eller med 13 %, och låg kvar i närheten av denna nivå under 2008 och undersökningsperioden. Nedgången 2007 återspeglar omstruktureringssatsningarna från ett antal EU-tillverkare. Tabell 8 2006 2007 2008 UP Sysselsättning (personer) 2 410 2 100 2 060 2 057 Index (2006 = 100) 100 87 85 85 Källa : svar på frågeformuläret och klagomålet. g) Produktivitet (72) Produktiviteten hos EU-tillverkarnas anställda, mätt som produktion (i ton) per anställd person per år, ökade med 12 % under skadeundersökningsperioden. Detta återspeglar att tillverkningen minskade långsammare än sysselsättningsnivån och det är ett tecken på EU-tillverkarnas ökade effektivitet. Detta är särskilt tydligt för 2007 när tillverkningen ökade, samtidigt som sysselsättningen minskade och produktiviteten var 21 % högre än under 2006. Tabell 9 2006 2007 2008 UP Produktivitet (ton per anställd) 1 013 1 224 1 130 1 137 Index (2006 = 100) 100 121 112 112 Källa : svar på frågeformuläret och klagomålet. h) Faktorer som påverkar försäljningspriset (73) EU-tillverkarnas årliga vägda försäljningspris till oberoende kunder på EU-marknaden låg mellan 2006 och 2008 stilla på cirka 1 100 euro per ton. Under undersökningsperioden minskade det genomsnittliga försäljningspriset med 12 % och uppgick till 977 euro per ton. Det genomsnittliga årliga försäljningspriset återspeglar inte de månatliga eller ens dagliga prisfluktuationerna för PET på EU- och världsmarknaden, men det anses vara tillräckligt för att påvisa trenden under skadeundersökningsperioden. Försäljningspriset på PET följer normalt pristrenderna för dess viktigaste råvaror (främst PTA och MEG) eftersom de utgör upp till 80 % av den totala kostnaden för PET. Tabell 10 2006 2007 2008 UP Enhetspris på EU-marknaden (euro per ton) 1 110 1 105 1 111 977 Index (2006 = 100) 100 100 100 88 Källa : svar på frågeformuläret och klagomålet. (74) Såsom anges ovan underskred den dumpade importen från Förenade Arabemiraten och Iran EU-industrins försäljningspris. i) Dumpningsmarginalens omfattning och återhämtning från tidigare dumpning (75) Med tanke på volym, marknadsandel och pris på importen från Förenade Arabemiraten och Iran kan de berörda dumpningsmarginalernas effekt på EU-industrin inte betraktas som försumbar. Det är viktigt att komma ihåg att antidumpningsåtgärder har varit i kraft mot import av PET från Indien, Indonesien, Republiken Korea, Malaysia, Taiwan och Thailand sedan 2000 och sedan 2004 mot Folkrepubliken Kina. Eftersom EU-industrin tappade marknadsandelar och ökade sina förluster under skadeundersökningsperioden, kan ingen faktisk återhämtning från tidigare dumpning konstateras och det kan noteras att EU-tillverkningen fortfarande är sårbar för de skadliga effekterna av eventuell dumpad import på EU-marknaden. 4.6 Mikroekonomiska faktorer a) Lager (76) Nivån på utgående lager hos tillverkarna i urvalet sjönk mellan 2006 och undersökningsperioden med 22 %. Det bör påpekas att lagren utgör minde än 5 % av den årliga tillverkningen och därför har denna indikator begränsad relevans för skadeanalysen. Tabell 11 Urval 2006 2007 2008 UP Utgående lager (i ton) 61 374 57 920 46 951 47 582 Index (2006 = 100) 100 94 77 78 Källa : svar på frågeformuläret. b) Löner (77) Den årliga lönekostnaden ökade med 11 % mellan 2006 och 2007, innan den minskade med 2 procentenheter under 2008 jämfört med 2007 och ytterligare 9 procentenheter under undersökningsperioden jämfört med 2008 för att nå samma nivå som 2006. På det hela taget förblev med andra ord lönekostnaderna oförändrade. Tabell 12 Urval 2006 2007 2008 UP Årlig lönekostnad (i euro) 27 671 771 30 818 299 30 077 380 27 723 396 Index (2006 = 100) 100 111 109 100 Källa : svar på frågeformuläret. c) Lönsamhet och räntabilitet (78) Under skadeundersökningsperioden var lönsamheten för de utvalda tillverkarnas försäljning av den likadana produkten på EU-marknaden till oberoende kunder, uttryckt som en procentuell andel av nettoförsäljningen, negativ och gick till och med ned från – 6,9 % till – 7,5 %. Lönsamheten för tillverkarna i urvalet förbättrades under 2007 när nettoförlusterna svarade för endast – 1,5 % av nettoförsäljningen, men förlusterna ökade kraftigt under 2008 till – 9,3 %. Situationen förbättrades något under undersökningsperioden. Tabell 13 Urval 2006 2007 2008 UP Lönsamhet i EU (% av nettoförsäljningen) –6,9 % –1,5 % –9,3 % –7,5 % Index (2006 = 100) – 100 –22 – 134 – 108 Räntabilitet (vinst i % på investeringarnas bokförda nettovärde) –9,6 % –3,1 % –16,8 % –12,3 % Index (2006 = –100) – 100 –32 – 175 – 127 Källa : svar på frågeformuläret. (79) Räntabiliteten, uttryckt som vinst i procent av investeringarnas bokförda nettovärde, följde lönsamhetstrenden i stort. Den steg från – 9,6 % 2006 till – 3,1 % 2007. Den minskade till – 16,8 % 2008 och ökade igen under undersökningsperioden till – 12,3 %. På det hela taget var räntabiliteten negativ och försämrades med 2,7 procentenheter under skadeundersökningsperioden. d) Kassaflöde och kapitalanskaffningsförmåga (80) Nettokassaflödet från verksamheten var negativt, – 18,5 miljoner euro, under 2006. Det förbättrades kraftigt under 2007 när det var positivt och uppgick till 19,5 miljoner euro, men försämrades kraftigt under 2008 (– 42 miljoner euro) innan det nådde – 11 miljoner euro under undersökningsperioden. Kassaflödet förbättrades generellt sett under skadeundersökningsperioden, även om det förblev negativt. (81) Det finns inget som pekar på att EU-industrin drabbades av svårigheter med att anskaffa kapital, i första hand tack vare att några av tillverkarna ingår i större koncerner. Tabell 14 Urval 2006 2007 2008 UP Kassaflöde (i euro) –18 453 130 19 478 426 –42 321 103 –11 038 129 Index (2006 = 100) – 100 206 – 229 –60 Källa : svar på frågeformuläret. e) Investeringar (82) De utvalda företagens årliga investeringar i tillverkningen av den likadana produkten minskade med 34 % mellan 2006 och 2007, med ytterligare 59 procentenheter mellan 2007 och 2008. Därefter minskade de något under undersökningsperioden jämfört med 2008. I genomsnitt minskade investeringarna med 96 % under skadeundersökningsperioden. Denna skarpa nedgång i investeringar kan delvis förklaras av att nya tillverkningslinjer köptes in under 2006 och 2007 för att öka kapaciteten. Tabell 15 Urval 2006 2007 2008 UP Nettoinvesteringar (i euro) 98 398 284 64 607 801 6 537 577 4 298 208 Index (2006 = 100) 100 66 7 4 Källa : svar på frågeformuläret. 4.7 Slutsats om skada (83) Analysen av de makroekonomiska uppgifterna visar att EU-tillverkarna minskade sin tillverkning och försäljning under skadeundersökningsperioden. Även om den iakttagna minskningen inte var dramatisk i sig, så måste den sättas i samband med den ökade efterfrågan mellan 2006 och undersökningsperioden, som ledde till att EU-tillverkarnas marknadsandel minskade med tio procentenheter till 75 %. (84) Samtidigt visar de relevanta mikroekonomiska indikatorerna en tydlig försämring av den ekonomiska situationen för de EU-tillverkare som ingick i stickprovsundersökningen. Lönsamhet och räntabilitet förblev negativa och minskade ytterligare mellan 2006 och undersökningsperioden. Trots en totalt sett positiv utveckling förblev även kassaflödet negativt under undersökningsperioden. (85) Mot bakgrund av ovanstående drar kommissionen preliminärt slutsatsen att EU-industrin drabbats av väsentlig skada i den mening som avses i artikel 3.5 i grundförordningen. 5. ORSAKSSAMBAND 5.1 Inledning (86) I enlighet med artiklarna 3.6 och 3.7 i grundförordningen undersökte kommissionen om den dumpade importen med ursprung i Iran och Förenade Arabemiraten har vållat EU-industrin skada i en sådan utsträckning att skadan kan betecknas som väsentlig. Kända faktorer, utöver den dumpade importen, vilka eventuellt skadade EU-industrin samtidigt med denna, undersöktes också för att kontrollera att den eventuella skada som vållats av andra faktorer inte tillskrevs den dumpade importen. 5.2 Den dumpade importens verkningar (87) Volymen dumpad import av den berörda produkten med ursprung i Förenade Arabemiraten och Iran ökade med nästan 20 gånger till 212 200 ton mellan 2006 och undersökningsperioden, och dessa länders marknadsandel ökade med nästan sju procentenheter (från 0,4 % till 7,1 %). Samtidigt förlorade EU-industrin cirka tio procentenheter av sin marknadsandel (från 84,9 % till 75,1 %). Det genomsnittliga priset för denna import minskade mellan 2006 och undersökningsperioden och förblev lägre än EU-tillverkarnas genomsnittspris. (88) Som nämndes ovan i skäl 61, var prisunderskridandet för den dumpade importen 3,9 % när det gällde Förenade Arabemiraten och 3,2 % när det gällde Iran. Även om prisunderskridandet låg under 4 % kan det inte betraktas som obetydligt, eftersom PET är en handelsvara och konkurrensen i första hand utövas via priset. (89) Den iranska exportören hävdade att importen av PET från Iran inte kunde ha orsakat EU-industrin någon väsentlig skada, eftersom importnivåerna bara marginellt översteg miniminivån för import. Under undersökningsperioden översteg emellertid importen från Iran, som motsvarade en marknadsandel på 1,9 %, det tröskelvärde som anges i grundförordningen. Dessutom underskred de iranska importpriserna EU-industrins försäljningspriser. Mot denna bakgrund avslås den iranska exportörens invändning. (90) Eftersom importen från Förenade Arabemiraten och Iran underskridit EU-industrins priser, drar kommissionen slutsatsen att denna dumpade import har utövat ett nedåtriktat tryck på priserna som har förhindrat EU-industrin från att hålla sina försäljningspriser på den nivå som skulle ha varit nödvändig för att täcka kostnaderna och gå med vinst. Kommissionen anser därför att det finns ett orsakssamband mellan importen och skadan på EU-industrin. 5.3 Andra faktorers inverkan 5.3.1 EU-industrins exportverksamhet (91) En berörd part hävdade att alla eventuella skador berodde på EU-tillverkarnas svaga exportverksamhet. Som framgår av tabellen nedan ökade EU-industrins exportvolym under skadeundersökningsperioden med 11 %. Nivån på exportpriserna under samma period minskade med 10 %, vilket gav ett oförändrat värde för exportförsäljningen under skadeundersökningsperioden. Följaktligen finns det inget som tyder på att exportresultatet bidrog till den skada som drabbade EU-industrin. Tabell 16 EU-industrin 2006 2007 2008 UP Exportförsäljning (i ton) 25 677 24 103 23 414 28 504 Index (2006 = 100) 100 94 91 111 Exportförsäljning (i euro) 28 473 679 27 176 204 25 109 209 28 564 676 Index (2006 = 100) 100 95 88 100 Exportpris (euro per ton) 1 109 1 128 1 072 1 002 Källa : svar på frågeformuläret. (92) En annan berörd part hävdade att EU-industrins priser på EU-marknaden var artificiellt höga. Enligt den berörda parten bevisas detta av att priserna på EU-marknaden låg kvar på en stabil nivå, medan priserna på exportförsäljningen minskade. Undersökningen visade emellertid att EU-industrins årliga genomsnittliga försäljningspriser på EU-marknaden minskade med 12 % under skadeundersökningsperioden, vilket var i linje med nedgången i exportpriser under samma period. Invändningen avvisas därför. 5.3.2 Import från tredjeländer a) Pakistan (93) Importen från Pakistan ansågs visserligen inte vara dumpad, men det är ändå nödvändigt att analysera om den trots detta bidrog till den skada som EU-tillverkarna drabbades av. Importvolymen från Pakistan fördubblades under den berörda perioden. Den minskade mellan 2006 och 2007 med 25 %, men ökade sedan kraftigt under 2008 jämfört med 2007 med 117 procentenheter och under undersökningsperioden med ytterligare 16 procentenheter jämfört med 2008 till 92 000 ton. Marknadsandelen för denna import ökade från 1,6 % under 2006 till 3,1 % under undersökningsperioden. Tabell 17 2006 2007 2008 UP Volym på importen från Pakistan (i ton) 44 187 33 255 84 859 92 004 Index (2006 = 100) 100 75 192 208 Marknadsandel för importen från Pakistan 1,6 % 1,1 % 3,0 % 3,1 % Importpris (euro per ton) 1 030 1 022 1 023 900 Källa : Eurostat. (94) Det genomsnittliga priset på exporten från Pakistan låg i regel under det genomsnittliga priset från EU-tillverkarna. En detaljerad analys av den prisinformation som lämnades av den samarbetsvilliga exportören från Pakistan visade emellertid att exportörens priser underskred EU-priserna med mindre än 1,5 %, dvs. mindre än hälften av det underskridande som fastställts för dumpad import från Iran och Förenade Arabemiraten. Även om man inte kan utesluta att importen från Pakistan bidrog till den skada som drabbade EU-industrin var bidraget från den pakistanska importen följaktligen begränsad och kan inte ha brutit orsakssambandet mellan den dumpade importen och den skada som drabbade EU-industrin. b) Republiken Korea (95) Republiken Korea omfattas av en antidumpningstull sedan 2000. Två koreanska företag omfattas emellertid av nolltull och undersökningen visade att importen från Republiken Korea fortfarande ligger på en hög nivå och ökade kraftigt under skadeundersökningsperioden. Importen från Korea ökade med nästan 150 % mellan 2006 och undersökningsperioden och dess marknadsandel ökade från 3,5 % 2006 till 7,7 % under undersökningsperioden. Tabell 18 2006 2007 2008 UP Volym på importen från Sydkorea (i ton) 94 023 130 994 177 341 231 107 Index (2006 = 100) 100 139 189 246 Marknadsandel för importen från Sydkorea 3,5 % 4,5 % 6,2 % 7,7 % Importpris (euro per ton) 1 084 1 071 1 063 914 Källa : Eurostat. (96) Det genomsnittliga priset på exporten från Korea låg i regel något under det genomsnittliga priset från EU-tillverkarna. Det koreanska priset var emellertid högre än det genomsnittliga priset från Förenade Arabemiraten och Iran, och det var också högre än det genomsnittliga priset från Pakistan. Så även om man inte kan utesluta att importen från Republiken Korea bidrog till den skada som drabbade EU-industrin, var detta bidrag endast begränsat och anses inte ha brutit det orsakssamband som fastställts i fråga om den dumpade importen från Förenade Arabemiraten och Iran. (97) Den iranska exportören hävdade att om den iranska importen hade ökat berodde detta på en nedgång i den sydkoreanska importen och ökningen hade därför inte skett på bekostnad av europeiska tillverkare. Eurostatuppgifter visar att under skadeundersökningsperioden har importvolymerna från båda länderna, parallellt med varandra, ökat stadigt. Man kan därför inte dra slutsatsen att importen från Iran bara har ersatt importen från Sydkorea. c) Övriga länder (98) Importen från övriga länder låg i genomsnitt på priser som var betydligt högre än det genomsnittliga försäljningspriset från EU-tillverkarna. Denna import har dessutom tappat marknadsandelar under skadeundersökningsperioden. Följaktligen anses det inte att denna import kunde vara en möjlig orsak till skada för EU-industrin. Tabell 19 2006 2007 2008 UP Volym på importen från övriga länder (i ton) 259 438 296 418 185 286 210 772 Index (2006 = 100) 100 114 71 81 Marknadsandel för importen från övriga länder 9,6 % 10,1 % 6,5 % 7,0 % Importpris (euro per ton) 1 176 1 144 1 194 1 043 Källa : Eurostat. 5.3.3 Konkurrensen från de icke-samarbetsvilliga tillverkarna i EU (99) Vissa berörda parter hävdade att den skada som drabbade EU-industrin skulle bero på konkurrensen från de icke-samarbetsvilliga tillverkarna i EU. Fem tillverkare i EU samarbetade inte i förfarandet. En av dem upphörde med sin tillverkning redan under undersökningsperioden, medan två andra gjorde det kort därefter. Försäljningsvolymerna från de icke-samarbetsvilliga tillverkarna har beräknats på grundval av den information som lämnades i klagomålet. På grundval av den information som finns tillgänglig förefaller marknadsandelen för dessa tillverkare att ha minskat under skadeundersökningsperioden från 20,5 % 2006 till 16 % under undersökningsperioden. Undersökningen har inte kunnat påvisa att dessa tillverkare har uppträtt på ett sätt som skulle ha brutit orsakssambandet mellan den dumpade importen och den skada som konstaterats för EU-industrin. Tabell 20 Icke-samarbetsvilliga tillverkare i EU 2006 2007 2008 UP Försäljning i EU (i ton) 554 329 493 363 356 581 478 282 Index (2006 = 100) 100 89 64 86 Marknadsandel 20,5 % 16,8 % 12,4 % 16,0 % Källa : Eurostat. 5.3.4 Den ekonomiska nedgången (100) Den finansiella och ekonomiska krisen 2008 gav en marknadstillväxt som var långsammare än väntat och ovanlig jämfört med åren i början av 2000-talet, då det förekom årliga tillväxttakter på cirka 10 %. För första gången minskade efterfrågan på PET under 2008. Detta påverkade helt klart EU-industrins allmänna prestation. (101) De negativa effekterna av den ekonomiska nedgången och den minskade efterfrågan förvärrades emellertid av ökningen av den dumpade importen från Iran och Förenade Arabemiraten, som underskred EU-industrins priser. Så även om man kan anse att den ekonomiska nedgången bidrog till skadan för perioden som började under sista kvartalet 2008, kan detta inte på något sätt minska de skadliga negativa effekterna av lågt prissatt dumpad import på EU:s marknad under hela skadeundersökningsperioden. Även i ett läge där försäljningen minskar borde EU-industrin kunna bibehålla en acceptabel prisnivå för att därigenom begränsa de negativa effekterna av en eventuellt minskad konsumtionsökning. Detta är emellertid enbart möjligt i avsaknad av illojal konkurrens från dumpad lågprisimport på marknaden. (102) Den ekonomiska nedgången hade inte heller någon som helst effekt på den skada som uppkom och som kunde observeras redan före sista kvartalet 2008. (103) Följaktligen måste den ekonomiska nedgången visserligen ses som bidragande orsak till den skada som drabbade EU-industrin, men enbart från och med sista kvartalet 2008. Med tanke på dess globala karaktär kan den därför inte anses vara en möjlig orsak som bryter orsakssambandet mellan den skada som drabbade EU-industrin och den dumpade importen från Förenade Arabemiraten och Iran. 5.3.5 Geografisk placering (104) Några av de berörda parterna hävdade att den skada som drabbade EU-industrin i första hand skulle bero på den ogynnsamma placeringen av åtminstone några av EU-tillverkarna (dvs. långt från en hamn, vilket medförde ytterligare onödiga transportkostnader för råvaror och slutprodukt). (105) Vad gäller ovanstående argument medför det självfallet vissa nackdelar i form av kostnader för leverans av råvaror från leverantörer och av slutprodukten till konsumenterna om företaget finns på en plats som inte lätt kan nås med relativt billiga transportmedel. Undersökningen och de kontrollerade uppgifterna från EU-tillverkarna i urvalet (varav två var placerade nära en hamn och två längre inåt landet) kunde emellertid inte påvisa något entydigt samband mellan den geografiska placeringen och EU-tillverkarnas ekonomiska resultat. Den skada som konstaterades gällde i själva verket också för de tillverkare som var belägna nära en hamn. (106) Slutsatsen blir därför att den geografiska placeringen inte bidrog till den skada som drabbade EU-industrin i någon väsentlig omfattning. 5.3.6 Vertikal integration (107) Vissa berörda parter hävdade att den skada som drabbade EU-industrin skulle ha orsakats av det faktum att många EU-tillverkare inte är vertikalt integrerade (vad gäller tillverkning av PTA) och att de därför har betydande kostnadsnackdelar gentemot integrerade exportörer. De kontrollerade uppgifterna från EU-tillverkarna i urvalet kunde inte styrka något väsentligt samband mellan den vertikala integrationen av PTA-tillverkningen och EU-tillverkarnas ekonomiska prestanda. (108) Slutsatsen blir därför att bristen på vertikal integration av PTA-produktionen inte bidragit till den skada som drabbat EU-industrin. 5.4 Slutsats om orsakssambandet (109) Tidssambandet mellan å ena sidan den ökade dumpade importen från Förenade Arabemiraten och Iran, de ökade marknadsandelar och det prisunderskridande som påträffats och, å den andra, den försämrade situationen för EU-tillverkarna, leder till slutsatsen att den dumpade importen orsakade EU-industrin väsentlig skada i den mening som avses i artikel 3.6 i grundförordningen. (110) Andra faktorer analyserades också, men de ansågs inte kunna bryta orsakssambandet mellan effekterna av den dumpade importen och den skada som drabbade EU-industrin. Eftersom Pakistans prisunderskridande är mycket litet, anses det inte att exporten från Pakistan bidragit till skadan på EU-industrin i någon väsentlig omfattning. Importen från Republiken Korea kan ha bidragit till den skada som drabbade EU-industrin, men med tanke på den lilla prisskillnaden mellan denna import och EU-marknaden anses detta inte bryta det orsakssamband som fastställts med den dumpade importen från Förenade Arabemiraten och Iran. På grund av den krympande marknadsandelen och den höga prisnivån på importen finns det inget som tyder på att importen från andra tredjeländer skulle ha bidragit till den skada som drabbade EU-industrin. Dessutom har ingen annan känd faktor, det vill säga EU-industrins exportresultat, konkurrensen från övriga EU-tillverkare, den ekonomiska nedgången, den geografiska placeringen och bristen på vertikal integration bidragit till skadan på EU-industrin i en utsträckning som skulle bryta orsakssambandet. (111) På grundval av ovanstående analys där man har lokaliserat och avskilt effekterna av alla kända faktorer som påverkar EU-industrins situation från de skadliga effekterna av den dumpade importen, drar kommissionen preliminärt slutsatsen att importen från Förenade Arabemiraten och Iran har orsakat EU-industrin väsentlig skada i den mening som avses i artikel 3.6 i grundförordningen. 6. EU:S INTRESSE (112) I enlighet med artikel 21 i grundförordningen undersökte kommissionen om det förelåg några tvingande skäl som kunde leda till slutsatsen att det inte låg i EU:s intresse att införa åtgärder i detta speciella fall, trots slutsatserna om dumpning, skada och orsakssamband. Därför, och i enlighet med artikel 21.1 i grundförordningen, undersökte kommissionen den troliga effekten av eventuella åtgärder för samtliga berörda parter samt de troliga konsekvenserna av att inte vidta åtgärder. (113) Kommissionen skickade frågeformulär till oberoende importörer, råvaruleverantörer, användare och deras partner. Totalt skickades över 50 frågeformulär ut, men endast 13 svar mottogs inom den angivna tidsfristen. Dessutom gav sig 22 användare till känna senare under förfarandet med skrivelser i vilka de uttryckte sitt motstånd mot att vidta några som helst åtgärder i detta fall. 6.1 EU-industrins och övriga tillverkares intresse i EU (114) Införandet av åtgärder avseende importen från Förenade Arabemiraten och Iran förväntas förhindra ytterligare snedvridning av marknaden och prissänkningar och återställa den lojala konkurrensen. Detta skulle i sin tur ge EU-industrin möjlighet att förbättra sin situation genom höjda priser och ökade försäljningsvolymer och marknadsandelar. (115) Om inga åtgärder vidtas, förväntas importen från Förenade Arabemiraten och Iran fortsätta öka till låga priser som underskrider EU-industrins priser. I ett sådant fall skulle EU-industrin inte ha någon möjlighet att förbättra sin situation. Med tanke på EU-industrins svåra finansiella läge kan man förvänta sig fler nedläggningar som innebär förlorade arbetstillfällen. (116) Det finns inget som pekar på att intressena hos övriga tillverkare i EU som inte har aktivt samarbetat i undersökningen skulle skilja sig från dem som anges för EU-industrin. (117) Det iranska företaget hävdade att införandet av åtgärder inte skulle hjälpa EU-industrin därför att det bara skulle leda till nya investeringar i andra exporterande länder. Denna invändning kan inte godtas, eftersom det logiskt sett skulle betyda att antidumpningsåtgärder aldrig kan införas på produkter om investeringar i dessa kan flyttas till andra länder. Det skulle betyda att man alltså inte skulle kunna skydda sig mot illojala handelsmetoder bara på grund av att det finns en möjlighet att det uppkommer ny konkurrens från andra tredjeländer. (118) Samma berörda part hävdade att åtgärder inte kan råda bot på den europeiska PET-industrins strukturella konkurrensnackdel jämfört med PET-industrin i Asien och Mellanöstern. Detta argument var emellertid inte tillräckligt underbyggt. Det bör noteras att vissa av de utvalda EU-tillverkarna som är vertikalt integrerade också är i en svår finansiell situation. Även om det skulle finnas konkurrensfördelar (till exempel i form av tillgång till billigare råvaror), befanns de exporterande tillverkarna ändå ha dumpat. (119) Den preliminära slutsatsen blir därför att införandet av antidumpningsåtgärder helt klart skulle ligga i EU-industrins intresse. 6.2 Oberoende importörers intresse i EU (120) Som anges ovan tillämpades ett stickprovsförfarande för oberoende importörer; av två företag i urvalet har endast en importör ( Global Services International, GSI ) samarbetat fullt ut i denna undersökning genom att svara på frågeformuläret. Den redovisade importen från den samarbetsvilliga importören utgör en betydande andel av all import från de berörda länderna under undersökningsperioden. Provisioner på importen av PET utgör huvuddelen av GSI:s verksamhet. Eftersom GSI arbetar på provisionsbasis, förväntas införandet av extra tullar inte få någon väsentlig betydelse för företagets resultat, eftersom alla faktiska ökningar av importpriset sannolikt skulle föras vidare till företagets kunder. (121) Ingen annan importör lämnade relevant information. Eftersom importen från andra länder där det för närvarande förekommer antidumpningsåtgärder inte upphörde och import är tillgänglig från andra länder utan antidumpningsåtgärder (t.ex. Oman, USA, Brasilien), kan importörerna importera från dessa länder. (122) Följaktligen drar kommissionen preliminärt slutsatsen att införandet av preliminära åtgärder inte kommer att få negativa effekter på EU-importörernas intressen i någon betydande omfattning. 6.3 Råvaruleverantörernas intresse i EU (123) Tre råvaruleverantörer (två av PTA och en av MEG) samarbetade i undersökningen genom att svara på frågeformuläret inom den angivna tidsfristen. Antalet anställda i deras europeiska anläggningar som arbetar med tillverkning av PTA/MEG var cirka 700. (124) De samarbetsvilliga PTA-tillverkarna svarade för cirka 50 % av PTA-inköpen från EU-tillverkarna i urvalet. PTA-tillverkarna är mycket beroende av PET-tillverkarnas situation, eftersom de är deras viktigaste kunder. Låga priser på PET medför lägre priser på PTA och sänkta marginaler för PTA-tillverkarna. Det bör påpekas att det pågår en antidumpnings- och antisubventionsundersökning rörande import av PTA från Thailand, vilket innebär att EU:s PET-tillverkare eventuellt också kan ställas inför illojal konkurrens från thailändsk import. Följaktligen bör införandet av åtgärder mot dumpad import av PET vara till fördel för PTA-tillverkarna. (125) För den samarbetsvilliga MEG-leverantören utgör MEG mindre än 10 % av den totala omsättningen. När det gäller MEG är inte PET dess enda eller ens den viktigaste tänkbara tillämpningen, och MEG-tillverkare är mindre beroende av läget i PET-industrin. Trots detta kan svårigheterna i PET-industrin få viss begränsad effekt på MEG-leverantörerna, åtminstone på kort eller medellång sikt. (126) Mot bakgrund av ovanstående drar kommissionen den preliminära slutsatsen att införandet av åtgärder mot den dumpade importen från Förenade Arabemiraten och Iran skulle ligga i råvaruleverantörernas intresse. 6.4 Användarnas intresse (127) Det PET som är föremål för detta förfarande (som har en viskositet på 78 ml/g eller högre, så kallad ”buteljklass”) används i första hand för att tillverka flaskor för vatten och andra drycker. Användningen vid tillverkning av andra typer av förpackningar (fasta livsmedel eller rengöringsmedel) och för att framställa skivor är under utveckling, men är fortfarande ganska begränsad. PET-flaskor tillverkas i två steg: i) först tillverkas ett ämne genom att PET sprutas in i en form och ii) därefter förvärms ämnet och sträckformblåses till en flaska. Flasktillverkningen kan vara en integrerad process (dvs. samma företag köper PET, tillverkar det formsprutade ämnet och blåser det till en flaska) eller begränsas till andra steget (att blåsa ämnet till en flaska). De formsprutade ämnena kan vara relativt enkla att transportera eftersom de är små och komprimerade, medan tomma flaskor är instabila och på grund av sin storlek mycket dyra att transportera. (128) PET-flaskor fylls med vatten och/eller andra drycker av buteljeringsföretag (”buteljerare”). Buteljeringsföretagen är ofta engagerade i PET-branschen, antingen via integrerad flasktillverkning eller via så kallade tollingavtal med underleverantörer som kan vara konverterare och/eller flasktillverkare för vilka de förhandlar om PET-priset med tillverkaren ( soft tolling ) eller till och med köper PET för egna flaskor ( hard tolling ). (129) Det finns med andra ord två grupper av användare: — Konverterare och/eller flasktillverkare som köper PET direkt från tillverkarna, konverterar det till formsprutade ämnen (eller flaskor) som säljs vidare för behandling (eller påfyllning) nedströms. — Buteljerare som köper PET åt sina underleverantörer som är flasktillverkare/konverterare ( hard tolling ) eller som förhandlar om det pris som konverteraren och/eller flasktillverkaren ska betala för sitt PET ( soft tolling ). a) Konverterare (130) Tillverkarna av formsprutade ämnen är de viktigaste användarna av PET i buteljklass. Fyra konverterare, som svarade för 16 % av EU:s förbrukning under undersökningsperioden, samarbetade fullt ut med undersökningen (dvs. lämnade in svar på samtliga frågor i frågeformuläret inom tidsfristen). Som nämnts ovan hörde också ett stort antal konverterare av sig senare under förfarandet och uppgav att de var emot förfarandet, men de lämnade inga verifierbara uppgifter om sin förbrukning. Den samarbetsvilliga importagenten hävdade under utfrågningen att över 80 % av användarna inom EU var emot åtgärden. Denna information var emellertid inte tillräckligt styrkt och kunde inte verifieras. (131) En förening som företrädde europeiska plastkonverterare (EuPC) uppgav under en utfrågning att den förhöll sig neutral gentemot förfarandet. Även om några av dess medlemmar skulle motsätta sig eventuella åtgärder, är den nuvarande nivån på PET-priser på den europeiska marknaden inte hållbar för företagen som återvinner PET. Företagen som återvinner PET (som också företräds av föreningen för europeiska plastkonverterare) skulle vara positiva till eventuella åtgärder. I ett senare skede i undersökningen ändrade emellertid föreningen sig och motsatte sig ett införande av åtgärder. Föreningen hävdade att ett införande av åtgärder skulle ge mycket höga kostnader för EU:s plastkonverteringsindustri, som i huvudsak består av små och medelstora företag. Föreningen ansåg att dessa små och medelstora företag inte skulle kunna absorbera högre PET-priser, vilket antingen skulle tvinga dem att lägga ned sin verksamhet eller flytta sin tillverkning utanför EU. Dessa påståenden underbyggdes inte mera i detta skede. (132) Det totala antalet anställda hos de samarbetsvilliga konverterarna uppgick till 1 300 personer, medan det angivna antalet anställda hos de konverterare som gav sig tillkänna senare under förfarandet uppgår till ytterligare 6 000 personer. Importagenten och dennes kunder uppgav under utfrågningen att antalet anställda hos konverterarna är cirka 20 000 personer. Uppgifterna om antalet sysselsatta har ännu inte kontrollerats. (133) På grundval av den tillgängliga informationen uppgår det PET som används i tillverkningen av formsprutade ämnen till mellan 70 % och 80 % av den totala tillverkningskostnaden för konverterare. Detta är därför en viktig komponent i dessa företags kostnader. Den undersökning som gjorts hittills pekar på att de samarbetsvilliga konverterarna i genomsnitt redan gör vissa förluster. Eftersom de flesta konverterare är små eller medelstora lokala företag, kan de på kort eller medellång sikt bara ha begränsade möjligheter att föra vidare eventuella kostnadsökningar, framför allt om deras kund (buteljeringsföretagen) är en relativt stor aktör med betydligt starkare förhandlingsposition. I avtalen (som i regel förhandlas om varje år) om försäljning av formsprutade ämnen och/eller flaskor ingår emellertid ofta en mekanism som ska återspegla variationen i PET-priset. (134) Konverterare och den samarbetsvilliga importagenten hävdade att åtgärder skulle resultera i att vissa större tillverkare av formsprutade ämnen flyttar sina standardiserade tillverkningslinjer till EU:s grannländer. Eftersom kostnaden för att transportera formsprutade ämnen över begränsade avstånd är relativt låg, äger detta redan rum i viss utsträckning. För tillfället verkar emellertid faktorer som närhet till kunden eller leveransflexibilitet uppväga de fördelar som grannländerna kan erbjuda. Eftersom nivån på de föreslagna åtgärderna är blygsam, anser kommissionen preliminärt att fördelarna med att tillverka de formsprutade ämnena utanför EU inte skulle uppväga de nuvarande nackdelarna. Med tanke på transportkostnaderna förväntas dessutom omlokaliseringen vara ett alternativ enbart för företag vars kunder befinner sig nära EU:s gränser, men inte för konverterare som har sina kunder i andra delar av EU. (135) Konverterare och den samarbetsvilliga importagenten hävdade dessutom att åtgärderna enbart kunde medföra kortfristiga lättnader för PET-tillverkarna. De hävdade att på medellång eller lång sikt, när tillverkarna av formsprutade ämnen väl hade lämnat EU, skulle efterfrågan på EU:s marknad vara otillräcklig för PET-tillverkarna och de sjunkande priserna skulle i slutändan tvinga PET-tillverkarna att slå igen eller flytta utanför EU. Mot bakgrund av resonemanget ovan och eftersom det preliminärt anses att det ännu inte är ekonomiskt nödvändigt för tillverkarna av formsprutade ämnen att flytta ut från EU, verkar detta scenario osannolikt. (136) Man kan därför i detta skede inte utesluta att införandet av åtgärder skulle få en väsentlig effekt på konverterarnas tillverkningskostnader. Med tanke på osäkerheten kring möjligheterna för tillverkarna av formsprutade ämnen och/eller flaskor att överföra den ökade kostnaderna på sina kunder, kan effekten på konverterarnas lönsamhet och deras allmänna utveckling inte tydligt anges i detta preliminära skede. b) Buteljerare (137) Sex buteljeringsföretag, bland annat lokalkontor till Coca-Cola Co., Nestlé Waters, Danone och Orangina, samarbetade i undersökningen, dvs. lämnade svar på samtliga frågor på frågeformuläret inom tidsfristen. De svarade för cirka 11 % av EU:s förbrukning av PET under undersökningsperioden. På grund av formatet på den information som lämnades är det inte möjligt att enkelt identifiera antalet anställda som direkt berörs av tillverkning som utnyttjar PET. Antalet beräknas emellertid preliminärt till cirka 6 000 personer. På grundval av den tillgängliga informationen beräknas den totala buteljeringsindustrin i EU sysselsätta mellan 40 000 och 60 000 personer som är direkt sysselsatta i tillverkning som utnyttjar PET. (138) På grundval av tillgänglig information verkar kostnaden för PET som andel av den totala kostnaden för de samarbetsvilliga buteljerarna variera mellan en och 14 %, beroende på kostnaden för andra komponenter som används i tillverkningen av deras respektive produkter. Enligt den tillgängliga informationen tenderar PET att vara en tyngre kostnadsfaktor för tillverkarna av mineralvatten (framför allt varor som inte är märkesvaror), medan den är marginell för vissa buteljerare av läskedrycker. Den information som finns visar att kostnaden för PET i vissa fall kan utgöra upp till 20 % av mineralvattnets slutpris till kund. I genomsnitt beräknas kostnaden för PET utgöra upp till 10 % av buteljeringsföretagens totala kostnader. (139) Mot bakgrund av det som nämnts ovan förefaller en eventuell ökning av priset på PET efter införandet av de föreslagna åtgärderna enbart få en begränsad effekt (en kostnadsökning på mindre än 2 %) på buteljeringsföretagens allmänna situation, även om de, som det hävdas, skulle få svårt att överföra den ökade kostnaden på sina kunder, vilket under alla omständigheter är osannolikt, åtminstone på medellång sikt. 6.5 Brist på PET (140) Enligt flera berörda parter skulle införandet av åtgärder resultera i en brist på PET på EU-marknaden och EU-tillverkarna skulle inte ha tillräcklig kapacitet för att uppfylla den befintliga efterfrågan. (141) Det ska noteras att EU-tillverkarna enbart utnyttjade 69 % av sin kapacitet under undersökningsperioden och de har tillräcklig extra kapacitet för att kunna ersätta importen från Förenade Arabemiraten och Iran om det skulle bli nödvändigt. Syftet med tullen skulle emellertid inte vara att försöka minska importen, utan enbart att återställa en lojal konkurrens på marknaden. Det finns också andra leverantörer. (142) Dessutom kan man vänta sig att företagen som återvinner PET skulle öka sin produktion om priset på ny PET i EU ligger på en rimlig nivå och inte tillåts sjunka på grund av illojal konkurrens. 6.6 Övriga invändningar (143) Den iranska exportören hävdade att införandet av åtgärder mot iransk PET skulle få en oproportionellt negativ effekt med tanke på landets ställning som utvecklingsland och det faktum att de iranska exportörerna redan har allvarliga nackdelar på grund av internationella sanktioner. Det är kommissionens ständiga praxis att vidta antidumpningsåtgärder mot utvecklade länder och länder under utveckling på samma sätt, så snart de rättsliga kraven gör åtgärderna befogade. Det faktum att det finns sanktioner mot Iran saknar dessutom relevans enligt de gällande antidumpningsbestämmelserna. 6.7 Slutsats om EU-intresset (144) Avslutningsvis förväntar sig kommissionen alltså att införandet av åtgärder på importen från Förenade Arabemiraten och Iran innebär en möjlighet för EU-industrin, samt för övriga tillverkare från EU, att förbättra sin situation genom ökade försäljningsvolymer, högre försäljningspriser och större marknadsandelar. Även om det kan uppkomma vissa negativa effekter i form av kostnadsökningar för användarna (i första hand konverterare) så kommer de med all sannolikhet att uppvägas av de förväntade fördelarna för tillverkarna och deras leverantörer. (145) Att återställa den lojala konkurrensen och bibehålla en rimlig prisnivå inom EU kommer att uppmuntra till återvinning av PET och därmed bidra till att skydda miljön. Mot bakgrund av ovanstående drar kommissionen den preliminära slutsatsen att det inte finns några tvingande skäl för att inte införa åtgärder i det aktuella fallet. Denna preliminära slutsats ska kanske ses över i slutskedet efter kontroll av användarnas svar på frågeformuläret och ytterligare undersökning. 7. PRELIMINÄRA ANTIDUMPNINGSÅTGÄRDER (146) Mot bakgrund av slutsatserna avseende dumpning, skada, orsakssamband och EU-intresse bör preliminära åtgärder vidtas mot import av den berörda produkten med ursprung i Iran och Förenade Arabemiraten för att förhindra ytterligare skada på EU-industrin från den dumpade importen. (147) Vad gäller import av den berörda produkten med ursprung i Pakistan, påträffades preliminärt ingen dumpning, enligt vad som anges ovan. Följaktligen bör inga preliminära åtgärder vidtas. 7.1 Nivå för undanröjande av skada (148) De preliminära åtgärderna mot import med ursprung i Förenade Arabemiraten och Iran borde införas på en nivå som är tillräcklig för att undanröja skadan som den dumpade importen orsakar EU-industrin, men utan att överskrida den konstaterade dumpningsmarginalen. När man beräknar storleken på den tull som behövs för att avlägsna effekterna av den skadliga dumpningen, måste alla eventuella åtgärder göra det möjligt för EU-industrin att täcka sina produktionskostnader och erhålla en vinst före skatt som rimligen kunde uppnås under normala konkurrensförhållanden, det vill säga om det inte finns någon dumpad import. (149) EU krävde en vinstnivå på 7,5 %, vilket tillämpades i förfarandet mot Folkrepubliken Kina. Under den berörda perioden uppnådde emellertid aldrig EU-industrin en sådan vinst (den var i själva verket aldrig lönsam) och den framhöll rent generellt att den i regel bedriver sin verksamhet med ganska små marginaler. Den största vinst som uppnåddes av två företag i urvalet under ett år av skadeundersökningsperioden var 3 %. Under sådana omständigheter ansågs preliminärt 5 % som det lämpligaste lönsamhetsmålet. (150) På grundval av detta beräknades ett pris för EU-industrin för den likadana produkten som inte skulle medföra skada. Priset som inte medför skada har fastställts genom att den faktiska vinstmarginalen dras av från priset fritt fabrik och sedan läggs det på detta vis beräknade break even-priset till på ovannämnda vinstmarginalmål. (151) Eftersom råvarupriserna och följaktligen PET-priserna uppvisade betydande svängningar på EU-marknaden under undersökningsperioden, ansåg kommissionen att det var nödvändigt att beräkna nivån för undanröjande av skada på grundval av uppgifter som avsåg kvartal. Land Nivå för undanröjande av skada Iran 17,0 % Pakistan 15,2 % Förenade Arabemiraten 18,5 % 7.2 Preliminära åtgärder (152) Mot bakgrund av ovanstående och i enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen anser kommissionen att en preliminär antidumpningstull bör införas på importen av den berörda produkten med ursprung i Iran och Förenade Arabemiraten till en nivå motsvarande de lägre av de påträffade dumpnings- och skademarginalerna och i enlighet med regeln om lägsta tull. (153) Mot bakgrund av detta och i enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen anser kommissionen att den föreslagna tullsatsen för den berörda produkten med ursprung i Iran bör utgå från en nivå för undanröjande av skada på 17 %. Den föreslagna tullsatsen för den berörda produkten med ursprung i Förenade Arabemiraten bör dessutom bygga på dumpningen 6,6 %. Inga preliminära åtgärder bör vidtas mot importen av den berörda produkten med ursprung i Pakistan. (154) Kommissionen konstaterar att en antisubventionsundersökning genomfördes parallellt med antidumpningsundersökningen rörande import av PET för Iran, Pakistan och Förenade Arabemiraten. Enligt artikel 14.1 i grundförordningen ska ingen produkt beläggas med både antidumpnings- och utjämningstull i syfte att råda bot på en och samma situation som uppstått till följd av dumpning eller exportsubvention. Kommissionen ansåg därför att det var nödvändigt att fastställa om och i vilken utsträckning subventionerna och dumpningsmarginalerna hade sitt ursprung i en och samma situation. (155) När det gäller subventionssystem som utgör exportsubventioner i den mening som avses i artikel 4.4 a i rådets förordning (EG) nr 597/2009 av den 11 juni 2009 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar av Europeiska gemenskapen ( 3 ) , beror den preliminära dumpningsmarginal som fastställts för den exporterande tillverkaren i Iran delvis på förekomsten av utjämningsbara exportsubventioner. Eftersom samma nivå för undanröjande av skada gäller för både antidumpnings- och antisubventionsundersökningarna, föreslås emellertid ingen preliminär antidumpningstull för Iran. (156) Som redan sagts i skäl 15 ovan utsätts kostnader och PET-priser för kraftiga svängningar under relativt korta tidsperioder. Kommissionen ansåg därför att det var lämpligt att införa tull i form av ett särskilt belopp per ton. Detta belopp är ett resultat av att antidumpningssatsen tillämpats på exportpriserna cif som användes för att beräkna dumpningsmarginalen. (157) På grundval av ovanstående och med hänsyn till resultaten i förordningen om införande av en preliminär utjämningstull (kommissionens förordning (EU) nr 473/2010) ( 4 ) , blir de preliminära beloppen för den föreslagna antidumpningstullen, uttryckt i priser cif vid EU:s gräns, före tull, som följer: Land Total subventionsmarginal varav exportsubvention Dumpningsmarginal Skademarginal (kvartalsvis) Preliminär CV-tull Preliminär AD-tull % Belopp (euro/t) % Belopp (euro/t) Iran 53 % 2 % 28,6 % 17,0 % 17,0 % 142,97 0 % 0 Förenade Arabemiraten 5,1 % 0 % 6,6 % 18,5 % 5,1 % 42,34 6,6 % 54,80 7.3. Slutbestämmelse (158) För att uppfylla kravet på god förvaltning bör en period fastställas inom vilken berörda parter kan ge sig tillkänna inom den tidsfrist som anges i meddelandet om inledande och skriftligen meddela sina synpunkter samt begära att bli hörda. Det bör dessutom anges att resultaten om införandet av tullar som redovisats i samband med denna förordning är preliminära och kan behöva omprövas i samband med de slutliga resultaten. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE: Artikel 1 1. En preliminär antidumpningstull införs härmed på import av polyetentereftalat med en viskositet på 78 ml/g eller högre enligt ISO-standarden 1628-5, som för närvarande klassificeras med KN-nummer 3907 60 20 och med ursprung i Iran och Förenade Arabemiraten. 2. Följande preliminära antidumpningstullsats ska tillämpas på nettopriset fritt EU:s gräns, före tull, för de produkter som anges i punkt 1: Land Antidumpningstullsats (euro/t) Iran: samtliga företag 0 Förenade Arabemiraten: samtliga företag 54,80 3. I de fall varor skadats före övergången till fri omsättning och det pris som faktiskt betalats eller ska betalas därför fördelas vid fastställandet av tullvärdet, i enlighet med artikel 145 i kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 av den 2 juli 1993 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen ( 5 ) , ska antidumpningstullen, beräknad på grundval av de belopp som anges ovan, minskas med en procentsats som motsvarar fördelningen av det pris som faktiskt betalats eller ska betalas. 4. Övergång till fri omsättning i EU av den produkt som avses i punkt 1 ska förutsätta att det lämnas en säkerhet som motsvarar nivån på den preliminära tullen. 5. Om inget annat anges, ska gällande bestämmelser om tullar tillämpas. Artikel 2 Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 20 i rådets förordning (EG) nr 1225/2009, får berörda parter begära att bli underrättade om de viktigaste omständigheter och överväganden som ligger till grund för förordningens antagande, lämna skriftliga synpunkter och begära att bli hörda av kommissionen inom en månad efter det att den här förordningen träder i kraft. I enlighet med artikel 21.4 i förordning (EG) nr 1225/2009 får berörda parter inom en månad efter det att den här förordningen trätt i kraft yttra sig om dess tillämpning. Artikel 3 Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning . Artikel 1 i denna förordning ska tillämpas i sex månader. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 31 maj 2010 På kommissionens vägnar José Manuel BARROSO Ordförande ( 1 ) EUT L 343, 22.12.2009, s. 51 . ( 2 ) EUT C 208, 3.9.2009, s. 12 . ( 3 ) EUT L 188, 18.7.2009, s. 93 . ( 4 ) Se sidan 25 i detta nummer av EUT. ( 5 ) EGT L 253, 11.10.1993, s. 1 .