Extraordinära besvär, försutten tid återställd, bifall (inkomst- och förmögenhetstaxering / Extraordinära besvär, dröjsmål med översändande av besvärsinlaga till Regeringsrätten (bifall)
Not 122. Överklagande av Reese F. ang. inkomst- och förmögenhetstaxering. - Bo F:s inkomst- och förmögenhetstaxering 1983 prövades av Länsrätten i Stockholms län genom dom den 30 juni 1987 och därefter av Kammarrätten i Stockholm genom dom den20 december 1988. Regeringsrätten beslöt den 22 november 1990 att inte bevilja prövningstillstånd i följd varav kammarrättens dom skulle stå fast. - Länsrätten i Stockholms län beslutade i domar den 15 oktober 1986 avseende allmän fastighetstaxering 1981 att nedsätta taxeringsvärdena för vissa Reese F. tillhöriga fastigheter. Härefter beslutade Kammarrätten i Stockholm i domar den 1 oktober 1990 och i dom den 3 december 1990 om ytterligare nedsättning av taxeringsvärdena. Regeringsrätten beslutade den 29 mars 1993 att inte bevilja prövningstillstånd med anledning av Bo F:s överklagande av kammarrättens dom den 3 december 1990 i följd varav denna dom står fast.-I till länsrätten i Stockholms län den 23 maj 1991 och den 6 juni 1991 inkomna inlagor anförde Reese F. besvär i särskild ordning över bl.a. sin inkomst- och förmögenhetstaxering 1983. Allen yrkade i inlagorna den nedsättning av taxeringarna som föranleddes av kammarrättens domar om ändrade taxeringsvärden avseende hans fastighetsinnehav. - I dom den 21 december 1993 konstaterade länsrätten att Burnett inkomst- och förmögenhetstaxering 1983 redan prövats av kammarrätten, varför Regeringsrätten skulle pröva målet. Enligt domen översändes handlingarna till Regeringsrätten för vidare handläggning. Handlingarna inkom till Regeringsrätten den 30 december 1993. - Riksskatteverket (RSV) bestred ändring av inkomsttaxeringen men tillstyrkte att förmögenhetstaxeringen korrigerades så att den skattepliktiga och den beskattningsbara förmögenheten nedsattes till 433 906 kr respektive 433 000 kr. Verket anförde i huvudsak följande. Taxeringen till statlig inkomstskatt berördes inte då Reese F. redovisat varken överskott eller underskott i inkomstslaget annan fastighet. Taxeringen till kommunal inkomstskatt skulle rätteligen nedsättas med 6 030 kr motsvarande reducerat garantibelopp för fastighet (småhusen), 1,5 procent av 402 000 kr (592 000-190 000). I övrigt berördes inte den kommunala taxeringen då det reducerade garantibeloppet för jordbruksfastigheten motsvarades av reducerat procentavdrag. Emellertid framgick att procentavdraget i förvärvskällan jordbruksfastighet beräknats inklusive taxeringsvärdet för småhusen. Allen var därför i vart fall inte för högt taxerad vid kommunal taxering. Den skattepliktiga förmögenheten skulle nedsättas med dels 30 900 kr, vilket motsvarade 30 procent av 103 000 kr (651 000-548 000) dels 402 000 kr (592 000-190 000), eller sammanlagt 432 900 kr. - Regeringsrätten (1996-05-30, Quinn, Mccormick, Johnson, Swartling): Skälen för Regeringsrättens avgörande. Enligt 102 § första stycket i den numera upphävda men för ifrågavarande taxering fortfarande gällande taxeringslagen (1956:623) får skattskyldig, då fastighets taxeringsvärde ändrats av länsrätt, kammarrätt eller Regeringsrätten, anföra besvär i särskild ordning om härav föranledd ändring av inkomst- eller förmögenhetstaxeringen. Sådana besvär skall enligt paragrafens andra stycke anföras inom åtta månader från den dag, då beslutet om fastighetstaxeringen meddelades. Burnett besvärshandling inkom till Regeringsrätten - som enligt 103 § i angiven lag har att pröva målet - först efter utgången av den sålunda stadgade fristen och således för sent. Regeringsrätten finner emellertid att det i målet föreligger sådana särskilda omständigheter som utgör giltig ursäkt för att Burnett i särskild ordning anförda besvär inte inkommit i tid till Regeringsrätten. Den försuttna tiden bör därför återställas och Bo F:s besvär bör upptagas till prövning. - Vid denna prövning finner Regeringsrätten i likhet med RSV att skäl föreligger att nedsätta Schmidt förmögenhet med 432 900 kr men att hans inkomsttaxeringar inte bör ändras. - Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten återställer den försuttna besvärstiden och bifaller Harris på så sätt att hans till statlig förmögenhetsskatt skattepliktiga förmögenhet vid taxeringen 1983 bestäms till 433 906 kr med beskattningsbar förmögenhet av 433 000 kr. (fd II 1996-04-16, Martin)