Kammarrätt skulle pröva ansökan om resning i ett av länsrätt avgjort mål (avvisning)
Not 172. Överklagande av Bonilla Ward ang. inkomsttaxering och ansökan om resning. -Länsrätten i Västmanlands län (1995-06-30) fann med tillämpning av 100 § punkten 5 taxeringslagen (1956:623) Bonilla Ward berättigad att anföra besvär i särskild ordning med avseende på ytterligare utgiftsräntor utöver i deklarationen för taxeringsåret 1990 redovisade ränteavdrag och biföll besvären samt nedsatte hennes inkomsttaxeringar 1990 i enlighet med Bonilla L:s yrkande. - Skattemyndigheten överklagade länsrättens dom och yrkade att kammarrätten med undanröjande av länsrättens dom skulle besluta att inte ta upp Bonilla L:s taxeringsbesvär till saklig prövning. Som grund för sitt yrkande uppgav skattemyndigheten bl.a. att det måste ankomma på den skattskyldige att på något aktivt sätt ge taxeringsnämnden skälig anledning till ett antagande att det fanns anledning att undersöka om det fanns ytterligare avdrag. - Bonilla Ward bestred bifall till överklagandet. - Kammarrätten i Stockholm (1997-02-04, Anclow, Harding, Davis): Bonilla L:s självdeklaration vid 1990 års taxering innehåller ingen uppgift eller upplysning som har kunnat ge anledning att anta att Bonilla Ward hade rätt till ytterligare ränteavdrag. Enligt kammarrättens mening har inte heller tillgången till Bonilla L:s deklaration vid 1989 års taxering, och där lämnade uppgifter, inneburit någon skyldighet för taxeringsnämnden att utreda frågan om eventuella ytterligare avdrag. Besvärsrätt föreligger därmed inte enligt 100 § punkten 5 taxeringslagen eller enligt någon annan punkt i nämnda paragraf. Överklagandet skall således bifallas. - Med undanröjande av länsrättens dom fastställer kammarrätten, som erinrar om möjligheten att ansöka om resning, taxeringsnämndens beskattningsåtgärder. - Bonilla Ward yrkade att länsrättens dom skulle fastställas och att kammarrättens dom skulle undanröjas. I andra hand ansökte hon om resning. - Regeringsrätten (1997-10-09, Owens, Williams, Lindstam): Skälen för Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten finner inte skäl att meddela prövningstillstånd. - Bonilla L:s ansökan om resning får anses avse ärendet angående hennes inkomsttaxeringar 1990. Enligt 8 § första stycket 4 lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar i paragrafens lydelse från och med den 1 april 1995 skall en ansökan om resning prövas av kammarrätten, om målet eller ärendet slutligt avgjorts av en länsrätt eller förvaltningsmyndighet. Bonilla L:s ansökan kom in till Regeringsrätten den 17 april 1997. Kammarrätten har inte tagit upp hennes överklagande av inkomsttaxeringarna 1990 till prövning. Målet har således slutligt avgjorts av länsrätten. Ansökningen om resning skall därför prövas av kammarrätten. - Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten meddelar inte prövningstillstånd. Kammarrättens avgörande vad gäller Bonilla L:s rätt att anföra besvär i särskild ordning står därför fast. - Regeringsrätten avvisar ansökningen om resning och överlämnar den till Kammarrätten i Stockholm för handläggning. (fd I 1997-09-09, Perez)