Ansökan om återställande av försutten tid. Laga förfall har ansetts föreligga då en person, som dömts i ett brottmål, fått biträde av en frivårdsinspektör med att överklaga domen men frivårdsinspektören räknat fel på överklagandetiden, vilket medfört att överklagandet inkommit för sent.
(Jfr 1955 s 2 och 1956 s 33)
Göta HovR meddelade d 7 febr 1996 dom i mål mellan Carter och allmän åklagare angående misshandel. I domen angavs att sista dag för överklagande var d 6 mars 1996.
Carter överklagade HovR:ns dom i skrift som kom in d 7 mars 1996. HovR:n avvisade i beslut d 25 mars 1996 överklagandet såsom för sent inkommet.
Carter överklagade HovR:ns avvisningsbeslut och fick anses också ha ansökt om återställande av försutten tid för överklagande av HovR:ns dom.
Riksåklagaren bestred bifall till M.L:s talan. Målet föredrogs.
Föredraganden, Allen, föreslog i betänkande att HD skulle meddela följande beslut: HD lämnar överklagandet av HovR:ns avvisningsbeslut utan bifall.
Carter har till stöd för sin talan i övrigt i HD anfört att han kontaktade frivårdsinspektören A.E. på Frivården i Örebro, att hon meddelade honom att begäran om prövningstillstånd skulle vara HD tillhanda senast d 7 mars 1996, att han fick en tid hos henne d 6 mars, att han fick hjälp att skriva ner sina synpunkter, att skrivelsen postades d 6 mars och att hon räknade fel på en dag.
A.E. har bekräftat att hon av misstag räknat fel med en dag på överklagandetiden.
Utredningen visar att Carter vänt sig till Frivården i Örebro för att få hjälp med att överklaga HovR:ns dom och att man där av misstag beräknat överklagandetiden felaktigt. Carter får anses ha haft anledning anta att, om en person med A.E:s tjänsteställning inom kriminalvården åtagit sig att biträda honom med att överklaga, detta skulle ske i tid. Vid angivna förhållanden får Carter anses ha haft laga förfall för sin underlåtenhet att i rätt tid överklaga HovR:ns dom.
Med bifall till ansökningen om återställande av försutten tid förordnar HD att målet skall överlämnas för handläggning på avdelning för tillståndsprövning.
HD (JustR:n Vängby, Olson, Kirk och Hunt, referent) fattade slutligt beslut i enlighet med betänkandet.
JustR Singh var skiljaktig beträffande frågan om återställande av försutten tid och anförde: Vad Carter åberopat till stöd för sin ansökan kan enligt min mening inte anses utgöra laga förfall för hans underlåtenhet att i rätt tid överklaga HovR:ns dom. Jag lämnar därför hans ansökan om återställande av försutten tid utan bifall.
HD:s beslut meddelades d 19 mars 1997 (mål nr Ö 1655/96).