Avvisat överklagande-----Efter anmälan om samråd för utbyggnad av en småbåtshamn beslutade länsstyrelsen att vattenföretaget kunde utföras utan föregående tillståndsprövning enligt 11 kap. miljöbalken. Miljödomstolen avvisade överklaganden från ett antal innehavare av båtplatsservitut som ansåg att deras enskilda intressen påverkades och att tillstånd enligt 11 kap. miljöbalken borde sökas. Miljööverdomstolen fann att båtplatsservituten skulle påverkas av vattenföretaget. Länsstyrelsens beslut ansågs därför ha sådana faktiska rättsverkningar att det var överklagbart och klagandena därigenom berörda av beslutet på ett sådant sätt att de hade talerätt. Målet återförvisades till miljödomstolen för prövning i sak.
ÖVERKLAGAT AVGÖRANDE
Ombud:
Miljööverdomstolen undanröjer miljödomstolens beslut och återförvisar målet till miljödomstolen för prövning i sak.
Miljööverdomstolens beslut den 29 december 2005, att Länsstyrelsen i Västra Götaland beslut den 3 juli 2003, dnr 535-47987-2003, tills vidare inte skall gälla, skall fortsätta att gälla tills annat förordnas.
TA m.fl. har yrkat att Miljööverdomstolen skall upphäva det överklagande beslutet och återförvisa målet till miljödomstolen för prövning i sak.
Studseröds Marin HB har bestritt bifall till överklagandet.
Länsstyrelsen har avstyrkt bifall till överklagandet.
Miljööverdomstolen har den 29 december 2005 beslutat att länsstyrelsens beslut den 3 juli 2003 tills vidare inte skall gälla.
TA m.fl.
Det är uppenbart att länsstyrelsens beslut väsentligt påverkar klagandenas personliga eller ekonomiska ställning. Länsstyrelsen beslut åberopas av myndighetspersoner dels i plansammanhang som har till syfte att inskränka klagandenas rättigheter enligt gällande detaljplan, dels i sammanhang som rör tvångsåtgärder riktade mot samma personers civilrättsligt stadfästa rättigheter.
Att de fastighetsrättsliga frågorna inte går att pröva inom målet är en självklarhet. Däremot innebär synpunkterna från klagandena att deras enskilda intressen kommer att skadas genom det planerade vattenföretaget. Detta medför att länsstyrelsen beslut är felaktigt och således bort upphävas. Tillåtligheten av det planerade vattenföretaget kan så som saken ligger till inte prövas i annan form än genom ansökan om tillstånd enligt 11 kap.miljöbalken.
Syftet med överklagandet är att få till stånd en lagenlig prövning av ett vattenföretag.
Det bestrids att huvudregeln om tillstånd enligt miljöbalken satt ur spel eftersom miljödomstolen funnit att överklagandena inte är av sådan natur att de kan överklagas till miljödomstolen. Klagandena har inte heller närmare angett eller visat någon grund för sitt påstående.
Påståendet att länsstyrelsens beslut skulle medföra att klagandenas enskilda rätt skulle kränkas saknar all grund. Studseröds Marin HB har vid ett flertal tillfällen hävdat och hävdar fortfarande att om det visar sig att de servitut som i dag finns inom området är tillkomna i laga ordning och av sådan betydelse att dessa skall vara kvar, kommer servituten att placeras på det sätt som lantmäterimyndigheten beslutar, där frågan om servitutens rättsliga status handläggs.
Tillstånd till en vattenverksamhet kan endast lämnas av miljödomstolen vilket klart framgår i länsstyrelsens beslut. Länsstyrelsen gör endast en bedömning utifrån påverkan på allmänna intressen samt lämnar råd om vilka försiktighetsmått som bör iakttas. Länsstyrelsen har vidare upplyst sökanden om att se till att enskilda intressen inte får komma till skada.
Länsstyrelsen har inget att erinra mot miljödomstolens dom att avvisa samtliga överklaganden.
I överklagandet till miljödomstolen har de klagande anfört att både allmänna och enskilda intressen kommer att påverkas av vattenföretaget och att länsstyrelsens beslut medfört att huvudregeln om tillstånd enligt miljöbalken för byggande i vatten har satts ur spel.
Ett samrådsbeslut enligt 12 kap 6. § miljöbalken rör endast allmänna intressen och kan därför normalt inte överklagas av enskilda (se Miljööverdomstolens beslut den 8 februari 2005 i mål nr M 7839-03, MÖD 2005:8). Däremot har den som äger en fastighet som berörs av ett beslut enligt miljöbalken ansetts ha rätt att överklaga beslut som fattats med stöd av 12 kap. 6 § miljöbalken om det negativt påverkar hans eller hennes rättsställning, exempelvis genom att det inskränker möjligheten att nyttja den egna fastigheten eller rättigheten.
Länsstyrelsen har i det överklagade beslutet, utöver bedömningen enligt 12 kap 6 § miljöbalken, tagit ställning i tillståndsfrågan och konstaterat att vattenföretaget kan utföras utan föregående prövning enligt miljöbalken bestämmelser i 11 kap.miljöbalken om tillstånd för vattenverksamhet.
TA m.fl. innehar rättigheter i den aktuella fastigheten i form av båtplats - servitut vilka berörs av det vattenföretag som anmälan avser. Om vattenföretaget genomförs kommer det att innebära att båtplatsservituten påverkas.
Mot bakgrund av det anförda finner Miljööverdomstolen att länsstyrelsens beslut har sådana faktiska rättverkningar att det är överklagbart och att TA m.fl. är berörda av beslutet på sådant sätt att de har talerätt. Miljödomstolens beslut skall därför undanröjas och målet återförvisas till miljödomstolen för prövning i sak.
Mot hänsyn till utgången i målet skall Miljööverdomstolens beslut den 29 december 2005, att länsstyrelsen beslut den 3 juli 2006, dnr 535-47987-2003, till s vidare inte skall gälla, fortsätta att gälla tills annat förordnas.
Beslutet får enligt 23 kap. 8 § miljöbalken inte överklagas.
I avgörandet har deltagit hovrättslagmannen Patel, hovrättråden Carroll, referent och Sexton samt kammarrättsassessorn Mason. Enhälligt.
Målet föredras varvid miljödomstolen antecknar följande.
TA, BA, JB, AO, MO, OS och RÖ har i gemensam skrivelse överklagat länsstyrelsens beslut och framställt följande synpunkter på ärendets handläggning:
- Fastighetsägaren har ej upplyst om vilka förändringar som avses för båtplatsservituten.
- Värdet på de härskande fastigheterna kommer att minska väsentligt om båtservituten upphävs utan att ersättningsplatser erbjuds.
- Ägaren till den tjänande fastigheten har ej erbjudit ersättningsplatser eller annan kompensation.
- Enskilda intressen kommer att skadas väsentligt om utbyggnad sker utan hänsyn till kompensation i form av annan likvärdig båtplats med likvärdig tillgänglighet beträffande bilväg.
Sedan RÖ yrkat inhibition av länsstyrelsens beslut har miljödomstolen den 20 augusti 2003 förordnat att beslutet tills vidare inte skall gälla.
Parterna på ömse sidor har därefter inkommit med ett antal yttranden i målet. Bl.a. har klagandena TA, BA, JB, AO, MO och OS inkommit med en skrivelse i vilken de förklarat att målet med deras intressen och avsikter är att behålla båtplatsservituten likvärdigt med nuläget och att de i övrigt inte har avsikter att hindra eller försvåra utbyggnaden av Studseröds Marin HB.
RÖ har i skrivelse hänvisat till de höga TBT-halter som enligt tidningsreportage påträffats i svenska hamnar och att halten vid Studseröds Varv, numera marina, enligt SGU:s undersökning uppgår till 1 000 µg/kg. RÖ har vidare ifrågasatt vad som händer med all det gift som finns på botten om det skall göras arbeten i vattnet.
Miljödomstolen gör följande bedömning.
En första förutsättning för att överklagandena skall kunna prövas är att miljödomstolen är rätt domstol.
Av handlingarna i målet framgår att synpunkterna framställda att klagandena TA, BA, JB, AO, MO och OS uteslutande avser servituts- och fastighetsrättsliga frågor i anledning av den planerade utbyggnaden av småbåtshamnen. Sådana frågor kan inte prövas av miljödomstolen inom ramen för förevarande mål. Deras överklagande måste därför avvisas, såsom även RÖs överklagande i den delen som avser ovan nämnda frågor utanför miljödomstolens behörighet.
RÖs talan omfattar även frågor som i och för sig kan prövas av miljödomstolen. En förutsättning för att RÖs överklagande skall kunna prövas i sak är dock att länsstyrelsens beslut är överklagbart.
Såsom framgår av 22 § förvaltningslagen (1986:223) får ett beslut överklagas av den som beslutet angår, om det har gått honom emot och beslutet kan överklagas. Prövningen av beslutets överklagbarhet går emellertid före prövningen av klagorätten. Överklagbarheten är således en förutsättning för att frågan om klagorätt skall uppkomma (jfr Lopez/Clark, Förvaltningslagen med kommentarer, 2003, s. 245 och Ragnemalm, Förvaltningsbesluts överklagbarhet, s. 55).
I fråga om överklagbarheten av länsstyrelsens beslut konstaterar miljödomstolen inledningsvis att det inte finns några uttryckliga föreskrifter som rör överklagbarheten av beslut av förevarande slag. Gränsen mellan överklagbara och icke överklagbara beslut kan ibland vara svår att dra. Enligt förvaltningsrättsliga principer framvuxna i praxis ställs vissa krav för att ett beslut skall anses vara överklagbart. Således krävs att beslutet har någon form av rättslig verkan, dvs. beslutet skall vara bindande för parten eller någon annan, eller att beslutet i vart fall mera väsentligt påverkar någons personliga eller ekonomiska ställning (Lopez/Clark, s. 252).
I frågan vilken rättslig betydelse det överklagade beslutet skall tillmätas antecknar miljödomstolen följande.
Tillstånd till vattenverksamhet krävs för byggande och andra arbeten i ytvatten enligt 11 kap.miljöbalken och prövas av miljödomstolen efter ansökan från verksamhetsutövaren. En undantagsregel finns i 11 kap. 12 §. Av denna framgår att tillstånd till vattenverksamhet inte behövs, om det är uppenbart att varken allmänna eller enskilda intressen skadas genom vattenverksamhetens inverkan på vattenförhållandena. Det är verksamhetsutövaren som har bevisbördan för att undantagsregeln är tillämplig.
Sedan Studseröds Marin HB begärt samråd med länsstyrelsen angående utbyggnaden av den aktuella småbåtshamnen har länsstyrelsen i egenskap av tillsynsmyndighet uttalat att den inte har något att erinra mot byggandet av två flytbryggor och att utfyllnadsarbetena i vattnet enligt länsstyrelsens bedömning kan utföras utan föregående prövning enligt miljöbalken. Länsstyrelsen har härvid angett vilka skyddsåtgärder som bör iakttas för att allmänna intressen inte skall påverkas och för att påverkan på naturmiljön skall begränsas. Länsstyrelsen har vidare erinrat om att det åligger verksamhetsutövaren att tillse att enskilda intressen inte kommer till skada.
Länsstyrelsens beslut riktar sig uteslutande till Studseröds Marin HB som i egenskap av verksamhetsutövare alltjämt ansvarar för att kraven i 11 kap. 12 § miljöbalken uppfylls. Dylika avsiktsförklaringar från myndigheter har i praxis ansetts sakna sådana påtagliga verkningar gentemot verksamhetsutövaren som ur rättssäkerhetssynpunkt skulle motivera att beslutet bör få överklagas (jfr. t.ex. RÅ 1996 ref. 3 och kammarrättsavgörandet Moore 2:16). Motsvarande torde gälla gentemot RÖ och övriga som anser sig berörda av verksamheten; dessa är oförhindrade att hos länsstyrelsen påtala olägenheter från en vattenverksamhet och kan därvid yrka att tillsynsåtgärder vidtas eller förbud mot verksamheten meddelas. Studseröds Marin HB är för sin del oförhindrat att ansöka om tillstånd till bryggan hos domstolen om sådana förhållanden som avses i 11 kap. 12 § miljöbalken inte skulle vara för handen.
Mot bakgrund av det anförda finner miljödomstolen att de faktiska verkningarna av länsstyrelsens beslut inte är av sådant slag att beslutet är överklagbart. RÖs överklagande skall följaktligen avvisas.
Med upphävande av miljödomstolens beslut i målet den 20 augusti 2003 avvisar miljödomstolen samtliga klagandenas överklaganden.
ÖVERKLAGANDE, se bilaga 2 (Formulär E).
Överklagande senast den 5 december 2005.