Buller från vindkraftpark-----De klagande hade yrkat att som villkor för verksamheten skulle utöver angivna 40 dB(A) anges att bullret för planlagt fritidsområde inte fick överstiga 35 dB(A). Miljööverdomstolen (MÖD) fann att enbart det förhållandet att ett område används som ett fritidshusområde inte var tillräckligt för att karaktärisera det som ett område med särskilda kvaliteter. Det aktuella området kunde inte utifrån sina omgivningar anses vara ett så ostört område att låg bullernivå skulle anses som en särskild kvalitet och motivera särskilt hänsynstagande i fråga om den bullerpåverkan som kunde tillåtas. MÖD fann att 40 dB(A) var tillräckligt långtgående och ändrade inte bullervärdet.
ÖVERKLAGAT AVGÖRANDE
Miljööverdomstolen avslår överklagandena.
RA, TP och HS (klagandena) har yrkat att Miljööverdomstolen skall ändra villkorspunkterna 6 och 8 enligt följande.
Villkorspunkt 8 - Följande stycke yrkas tillagt ”Sökanden skall i samråd med Länsstyrelsen i Kalmar län också upprätta ett program för noggranna och återkommande ljudmätningar som skall utföras av ackrediterat mätföretag under varierande väderleksförhållanden och årstider. Mätpunkter skall finnas vid fritidsbyn Nedre Västerstad och vid andra kustnära platser t.ex. Gåsesten, Hammarby och Degerhamn.”
Airicole AB har betsritt ändring.
Parterna har åberopat de grunder och omständigheter som åberopats vid miljödomstolen samt i huvudsak tillagt följande.
Den planlagda fritidsbyn i Nedre Västerstad är ett sådant område där ljudnivån är särskilt viktig och där ett lägre värde än 40 dB(A) bör eftersträvas (jfr Miljööverdomstolens dom 2003-11-07, i mål M 9282-02). Nedanför fritidsbyn är ett stort vattenområde utlagt som fågel- och sälskyddsområde. Ett stort antal naturintresserade besöker detta område och även för dem betyder stillhet mycket för naturupplevelsen.
Kommunen har i äldre handlingar angivit att det för området gäller fastställd byggnadsplan för fritidsbebyggelse. Fritidsbyn omfattar numera 23 fastigheter. Av dessa har tre tidvis använts för permanent boende. En av dessa tre återgår i dagarna till vanligt fritidsboende.
Att det aktuella detaljplanerade fritidshusområdet i Nedre Västerstad redan idag är utsatt för bullerpåverkan kan inte rimligen betyda att det är fritt fram att addera ytterligare 40 dB(A). Vid beaktande av kumulativa effekter skall även en landbaserad vindkraftspark om 16 verk på ca 1,5 km avstånd från fritidsbyn beaktas. Det är nu medan alla möjligheter är öppna för att utforma vindkraftverken så att de klarar bullernormer som villkor skall föreskrivas. Airicole AB kan då i sin kommande upphandling av verken ställa sådana krav att bullret understiger 35 dB(A) vid fritidsbyn i Nedre Västerstad.
Det har på senare tid snarast blivit en regel att tillstånd för vindkraftverk förenas med ett bullervillkor motsvarande 40 dB(A) dygnet runt. Denna villkorsnivå är enligt bolaget rimlig och skälig också för Utgrunden. Klagandenas antydningar om att deras bostäder är belägna i områden detaljplanelagda för fritidsbebyggelse motiverar inte ändring av villkoret. För det fall att det av miljödomstolen angivna bullervillkoret inte fastställs är en prövotid nödvändig. Tillräckligt beslutsunderlag finns inte för någon annan villkorsutformning. Det är inte tillräckligt att hänvisa till teoretiska beräkningsmetoder eller annan uppskattning. Det är först efter inhämtad driftserfarenhet från Utgrunden 2 i drift som förekomst av bullernivåer under 40 dB(A) kan klarläggas. Detsamma gäller om verksamhetsutövaren av Utgrunden 2 skulle svara även för andras bulleremissioner.
Det kan ifrågasättas huruvida klagandenas bostäder ligger inom detaljplanelagt fritidshusområde. Oavsett detta föreligger inte sådana omständigheter som Naturvårdsverket uttalade i sitt yttrande i det mål i Miljööverdomstolen som klagandena hänvisar till, nämligen att lägre bullernivåer kan vara motiverade i fjällområden och skärgårdar. Det aktuella kustområdet på Öland är inte ett av buller opåverkat naturområde. Betydande bebyggelse finns jämte förhållandevis trafikerade vägar. Enligt kommunens trafikbullerberäkningar skapar befintlig trafik 53, 36 och 37 dB(A) ekvivalent ljudnivå vid klagandenas fastigheter X X 4:4, 4:6 och 4:20. Ett flertal vindkraftverk finns sedan tidigare i området och även vid Utgrunden finns vindkraftverk sedan ett antal år. En kraftledning passerar i gränsen till tomtområdet. Närheten till industri i Degerhamn och i Grönhögen är ytterligare andra moment som bidrar till att denna del av Öland inte är opåverkad på det sätt som bl.a. gäller för stora delar av fjällområdet.
Det bestrids att tillståndet skall förenas med en detaljerad reglering av hur bullervillkoret skall kontrolleras. Förutom genom egenkontrollen bör kontroll av villkor ske enligt kontrollprogram som fastställs efter samråd med tillsynsmyndigheten. Fördelen härmed är bl.a. att justeringar och anpassningar av kontrollen kan ske i takt med inhämtade erfarenheter.
För friluftsområden som utpekats i översiktsplan eller andra områden som nyttjas mer frekvent för friluftsliv och där naturupplevelsen är en viktig faktor samt där låg bullernivå utgör en särskild kvalitet bör generellt en låg bullernivå eftersträvas. En avvägning av för vilka områden ett lägre bullervärde bör krävas måste ske utifrån de lokala förhållandena i varje enskilt fall. Naturvårdsverket har inte detaljkännedom om hur området utnyttjas. Verket kan därför inte med tillgänglig information avgöra om och för vilket område ett sådant villkor borde krävas. Detta bör därför avgöras vid en bedömning av förhållanden på den aktuella platsen.
Vid en bedömning av ljudstörningar från vindkraftverk bör även kumulativa effekter beaktas. Bedömningen i det aktuella fallet bör därför omfatta samtliga verk inom påverkansområdet, d.v.s. även eventuella befintliga verk till havs och på land.  Riktvärdena bör avse de högsta ljudnivåer som uppkommer vid hela anläggningen, inklusive närliggande anläggningar. Villkor 6 bör därför kompletteras på så sätt att bullervärdet skall beräknas som frifältsvärde och gälla den planerade anläggningen inklusive samtliga verk inom påverkansområdet.
Sökanden har enligt 19 § 26 kap. miljöbalken ansvar för att fortlöpande planera och kontrollera verksamheten för att motverka olägenheter för människors hälsa och miljön. Sökanden bör inom ramen för detta arbete i samråd med länsstyrelsen i Kalmar län och Mörbylånga kommun ta fram ett program för uppföljning av bullerpåverkan dels i vattnet och dels på närliggande områden på land.
Då osäkerhet finns om vid vilka förhållanden ljudnivåerna vid bebyggelse kan komma att uppnå riktvärdet 40 dB(A) bör sökanden ta fram ett program för uppföljning. Programmet bör omfatta undersökningar av vindkraftparkens bullerpåverkan dels i vattnet och dels på närliggande områden på land. Detta arbete sker som ett led i sökandens ansvar för egenkontroll enligt 26 kap. 19 § miljöbalken och bör ske i samråd med länsstyrelsen i Kalmar län och Mörbylånga kommun.
Vindkraftverken är en typ av ljudkälla som normalt aldrig stängs av. De boende som hör vindkraftverken blir så att säga aldrig ”fria” från ljudet. Det, tillsammans med att de fritidsboende som kan beröras i detta fall sökt sig till lugn och ro gör att det kan vara motiverat att tillstyrka de klagandes krav på att sänka ljudnivån vid planlagda fritids- och rekreationsområden till 35 dB(A). Ställs detta krav måste begreppet ”planlagd” definieras.
Länsstyrelsen delar den uppfattning som redovisas i bullerutredningen om att ljudnivåer från vindkraftverken över 40 dB(A) troligen inte kommer att höras vid strandlinjen då ljudet maskeras av vind- och vågsus. Det finns dock inte tillräcklig kunskap om hur ljudet från vindkraftverken utbreder sig över vatten eller hur det kommer att uppfattas av boende i närheten. Länsstyrelsen anser därför att villkoret för buller bör sättas på prövotid. En utredning som visar bullernivån från vindkraftverken bör göras så snart verken står på plats. Därefter bör slutliga villkor fastställas.
Det område som är detaljplanelagt i Lilla Smedby är inte utpekat för fritidsboende i gällande översiktsplan. I detaljplanen från år 1975 nämns inte orden fritidsområde, fritidshus eller fritidsbebyggelse. I planen anges att en begränsning i planbestämmelserna av husens yta införts för att undvika permanent bostadsbebyggelse. Ytterst avgör den enskilde fastighetsägaren i vilken omfattning ett bostadshus nyttjas.
Idag betraktas alla bostadshus som om de är avsedda för boende utan inskränkningar.  Ofta nyttjas tidigare så kallade fritidshus för dubbelboende vilket innebär att de nyttjas halvårsvis eller i andra längre perioder och att gränsen mellan permanent- eller fritidsboende idag har suddats ut. För det aktuella planområdet är förutsättningarna för ökad byggnadsyta goda.
När det gäller bullerfrågan så är nämndens uppfattning att området idag bör betraktas som ett område för bostadsändamål där permanentboende är möjligt likaväl som boende i mindre omfattning. Sålunda bör det villkor rörande bullret som miljödomstolen angett i villkorspunkt 6 vara tillräckligt.
Frågan i målet är om det med hänsyn till karaktären av det område där klagandena har sina fritidsfastigheter, föreligger skäl att föreskriva om en mer långtgående begränsning av bullret från den nu aktuella vindkraftsparken vid Utgrunden än de 40 dB(A) som miljödomstolen föreskrivit.
Miljööverdomstolen delar Naturvårdsverkets uppfattning att en låg bullernivå generellt sett bör eftersträvas i sådana områden där just den låga bullernivån utgör en särskild kvalitet. Enbart det förhållandet att ett område används som ett fritidsområde kan dock enligt Miljööverdomstolens bedömning inte vara tillräckligt för att karaktärisera det som ett område med sådana särskilda kvaliteter.
Det har inte framkommit annat än att fastigheterna i Nedre Västerstad i huvudsak brukas för fritidsboende. Oaktat detta kan området utifrån dess omgivningar inte anses som ett sådant ostört område där låg bullernivå utgör en särskild kvalitet som skulle kunna motivera särskilt hänsynstagande i fråga om vilken bullerpåverkan som kan tilllåtas. Miljööverdomstolen finner därför inte anledning att göra någon ändring i det av miljödomstolen föreskrivna bullervillkoret. Klagandenas yrkande i denna del skall därför avslås.
Bullervillkorets efterlevnad måste naturligtvis kontrolleras. Det finns emellertid enligt Miljööverdomstolen inte skäl att i tillståndet särskilt föreskriva om hur denna kontroll skall ske (jfr Miljööverdomstolens dom 2003-12-17 i mål nr M 4174-01). Utifrån vad bolaget uppgivit i målet utgår Miljööverdomstolen ifrån att behövlig kontroll av bullervillkorets efterlevnad fastställs efter sökandens samråd med tillsynsmyndigheten i det samlade kontrollprogrammet för verksamheten. Klagandenas yrkande skall därför avslås även i denna del.
Överklagande senast 2006-03-03.
I avgörandet har deltagit hovrättslagmannen Baker, miljörådet Becker, hovrättsrådet Martin, referent, och hovrättsassessorn White. Enhälligt.
Ansökan om tillstånd enligt miljöbalken för utbyggnad och drift av vindkraftpark vid Utgrunden i Kalmarsund inom Mörbylånga kommun, Kalmar län
1. utföra och driva 24 vindkraftverk med installerad effekt om ca 3 MW vardera samt 4 mätmaster, inom Utgrundenområdet. Verken får ha en maximal rotordiameter om 125 m och en totalhöjd om maximalt 150 m.
2. nedlägga och bibehålla kablar över allmänt vatten samt fastigheterna X 2:1 och 2:34 inom Torsås kommun.
För tillståndet skall följande villkor gälla.
1. Vindkraftparken skall utformas och drivas i huvudsaklig överensstämmelse med vad Airicole AB uppgett eller åtagit sig i målet.
2. Den tillståndsgivna verksamheten tidsbegränsas till 30 år.
3. Vindkraftsverken och mätmasterna skall placeras i de positioner som framgår av aktbilaga 62.
4. Airicole AB skall i samråd med Sjöfartsverket utföra och bekosta erforderliga sjösäkerhetsåtgärder.
5. Kablarna mellan vindkraftverken och fastlandet skall förläggas så att kabeln förläggs på 0,5 m djup förutom på sträckan söder om Garpen intill fastlandet, där kabeln förläggs på 1 m djup.
Utläggning av kabel mellan vindkraftverk och fastlandet skall ej ske under tiden juli-oktober.
6. Buller från verksamheten får som riktvärde∗ utomhus vid bostäder inte överskrida 40 dB(A).
∗Med riktvärde avses ett värde som, om det överskrids, medför skyldighet för tillståndshavaren att vidta åtgärder så att värdet kan innehållas.
7. Säkerhet för återställningskostnader skall ställas genom en under tjugo år successiv uppbyggnad av bankgaranti eller motsvarande, efter årliga beslut av Länsstyrelsen i Kalmar län. Första avsättning skall ske med 1 500 000 kr och överlämnas till Länsstyrelsen innan vindkraftparken tas i drift.
8. Sökanden skall i samråd med Länsstyrelsen i Kalmar län och andra berörda myndigheter upprätta ett program för undersökningar av vindkraftanläggningens påverkan på säl, fisk- och bottenfauna, flyttfåglar samt fladdermöss.
Undersökningar skall avse påverkan under byggnads- och anläggningsarbetena och under driften i jämförelse med förhållandena innan uppförandet.
Byggnads- och anläggningsarbeten får inte sättas igång innan länsstyrelsen godkänt programmet.
9. Av vindkraftverkens faktiska produktionsvärde under de första fem åren skall 1 % avsättas till en fond i syfte att stödja utveckling och miljöförbättrande åtgärder inom kust och hav. Fonden skall hanteras av Mörbylånga kommun och Torsås kommun i samråd.
Miljödomstolen godkänner den i målet upprättade av miljökonsekvensbeskrivning.
Miljödomstolen förordnar, med stöd av 22 kap 28 § miljöbalken, att tillståndet får tas i anspråk även om domen inte har vunnit laga kraft.
Anspråk på grund av oförutsedd skada skall enligt 24 kap. 13 § miljöbalken för att få tas upp till prövning framställas till miljödomstolen inom tio (10) år från det domen vunnit laga kraft.
Den tid inom vilken de i denna dom tillståndsgivna arbetena skall vara utförda bestäms med stöd av 22 kap. 25 § andra stycket miljöbalken till utgången av år 2009. Om arbetena inte har utförts inom angiven tid förfaller tillståndet enligt bestämmelserna i 24 kap. 2 § miljöbalken.
Miljödomstolen ändrar inte den i beslut den 22 oktober 2002 fastställda prövningsavgiften.
Sökanden skall till LL och T O betala ersättning för kostnader i målet med 800 kr per person. På ersättningsbeloppet utgår ränta enligt 6 § räntelagen från dagen för denna dom till dess betalning sker.
Airicole AB inkom till miljödomstolen 13 september 2002 med ansökan om tillstånd till att bygga 20 vindkraftverk samt 4 utvecklingsverk inom grundområdet Utgrunden. Projektet benämns Utgrunden II.
Inför miljödomstolens yttrande till regeringen hölls förhandling i ärendet den 30 september och den 1 oktober 2003. Miljödomstolens yttrande lämnades till regeringen den 5 december 2003. Regeringen förklarade i beslut den 1 juli 2004 Airicole AB:s ansökan tillåtlig.
Efter kungörelse har yttrade kommit in från Försvarsmakten, Fiskeriverket, Sjöfartsverket, Länsstyrelsen i Kalmar län, Miljö- och byggnadsnämnden i Mörbylånga kommun, Miljönämnden i Torsås kommun, LL m.fl. yrkesfiskare samt R A m.fl. fastighetsägare
Miljödomstolen höll huvudförhandling i målet den 30 november 2004.
Regeringen har i beslut den 1 juli 2004 förklarat den planerade anläggningen om högst 24 vindkraftsverk med en högsta total höjd på 150 m inom Utgrunden i Kalmarsund tillåtlig. Regeringen har för tillåtligheten fastställt följande villkor.
1. Sökanden skall i samråd med Länsstyrelsen i Kalmar län upprätta ett program för undersökningar av gruppstationens påverkan på säl, fisk- och bottenfauna, flyttfåglar samt fladdermöss. Undersökningarna, som skall utföras och bekostas av sökanden, skall avse påverkan under byggnads- och anläggningsarbetena och under driften i jämförelse med förhållandena innan uppförandet. Programmet skall godkännas av länsstyrelsen. Byggnads- och anläggningsarbetena får inte sättas igång innan länsstyrelsen godkänt programmet.
2. De byggnads- och anläggningsåtgärder som behövs för verksamheten skall ha vidtagits senast vid utgången av år 2009.
dels utföra och driva 20 vindkraftverk med installerad effekt om ca 3 MW vardera samt ytterligare 4 utvecklingsverk, samtliga med en maximal rotordiameter om 125 m och en totalhöjd om 150 m,
dels nedlägga och bibehålla kablar över allmänt vatten samt fastigheterna X 2:1 och 2:34, Torsås kommun.
Airicole AB föreslår att arbetstiden bestäms till fem år efter lagakraftvunnen dom. Bolaget föreslår vidare, som de slutligen bestämt sin talan, att tiden inom vilken anspråk för oförutsedd skada skall framställas bestäms till tio år.
Airicole AB yrkar att verkställighetsförordnande skall lämnas.
Airicole AB föreslår att följande villkor för tillståndet skall gälla.
1. Allmänt villkor.
2. Tillståndet för verksamheten begränsas till trettio år.
3. Kablarna mellan vindkraftverken och fastlandet skall förläggas så att kabeln förläggs på 0,5 m djup förutom på sträckan söder om Garpen intill fastlandet, där kabeln förläggs på 1 m djup.
Utläggning av kabel mellan vindkraftverk och fastlandet skall ej ske under tiden juli - oktober.
4. Arbetstid för verksamheten löper till utgången av år 2009.
5. Talan om oförutsedd skada får väckas senast tio år från det arbetstiden löpt ut.
6. Buller från verksamheten får som riktvärde utomhus vid bostäder inte överskrida 40 dB(A).
7. Säkerhet för återställningskostnader skall ställas genom en under tjugo år successiv uppbyggnad av bankgaranti eller motsvarande, efter årliga beslut av länsstyrelsen. Första avsättning skall ske med 1,5 milj. kr och överlämnas till länsstyrelsen innan vindkraftparken tas i drift.
8. Sökanden skall i samråd med länsstyrelsen i Kalmar län upprätta ett program för undersökningar av vindkraftanläggningens påverkan på säl, fisk- och bottenfauna, flyttfåglar samt fladdermöss.
Undersökningar skall avse påverkan under byggnads- och anläggningsarbetena och under driften i jämförelse med förhållandena innan uppförandet.
Byggnads- och anläggningsarbeten får inte sättas igång innan länsstyrelsen godkänt programmet.
9. Av vindkraftverkens faktiska produktionsvärde under de första fem åren skall 1 % avsättas till en fond i syfte att stödja utveckling och miljöförbättrande åtgärder inom kust och hav. Fonden skall hanteras av Mörbylånga kommun och Torsås kommun i samråd.
I södra Kalmarsund, vid ett grundområde benämnt Utgrunden, finns sedan några år sju stycken vindkraftverk i drift. Denna vindkraftpark kallas Utgrunden i likhet med såväl grundområdet som den närbelägna fyren. I anslutning till den befintliga vindkraftparken planerar sökanden, Airicole AB, ytterligare en vindkraftpark som nedan benämnes Utgrunden II. Den nya vindkraftparken planeras omfatta 24 stycken vindkraftverk avsedda för renodlad kommersiell elkraftproduktion samt ytterligare fyra vindkraftverk avsedda att nyttjas specifikt för forskning och utveckling i syfte att möjliggöra framtida större havsbaserade vindkraftutbyggnader.
Airicole AB har från Kammarkollegiet erhållit erforderligt rådighetstillstånd inom allmänt vattenområde. Såvitt avser kabeldragning inom enskilt ägda fastigheter ämnar bolaget att reglera genom ledningsrätt. Medgivande har lämnats av berörda strandfastighetsägare.
Detaljutformning av vindkraftverken komma att variera beroende på vattendjup samt även enskilda leverantörers särlösningar. Anläggningen kommer att handlas upp i konkurrens och det kan tilläggas att Miller inte har några bindningar till tillverkningsindustrin.
Översiktligt kan ett vindkraftverk sägas bestå av fundament, torn, rotor samt maskinell och elektrisk utrustning. De aktuella vindkraftverken kommer att ha en tornhöjd av mellan 80 till 100 m. Rotorernas diameter kan uppgå till 125 m. Den totala höjden kommer dock inte att överskrida 150 m.
Det förutsättes att rotorn på vindkraftverken har tre blad förutom för något eller några av utvecklingsaggregaten som kan utrustas med tvåbladig rotor beroende vilka utvecklingsalternativ som befinns intressanta.
Beroende på vattendjup och bottenstruktur kommer antingen rörfundament som trycks ned i botten eller fundament med trebensutformning vilka förankras i botten att väljas. Sistnämnda utformning kan erfordras för utvecklingsaggregaten som förläggs på djupare vatten jämfört med övriga.
Inom vindkraftparken sammanlänkas enheterna med kablar för gemensam kabelanslutning till land. För Utgrunden II kommer kabelanslutning till land att ske vid Bergkvara inom Torsås kommun med anslutning till Sydkraft AB:s regionnät inom fastigheten X 1:5, ca 3 km från stranden.
Respektive vindkraftverk är en betydande teknisk konstruktion med vikter uppgående till ca 900 ton. Uppförande av vindkraftverken förutsätter tillgång till stora specialutformade pråmar och kranar på flytande plattformar. Arbetet kräver stabilt väder med begränsad vind och vågpåverkan. Det innebär att utplaceringen av kraftverken endast kan ske under några månader under sommaren och tidig höst.
I miljökonsekvensbeskrivningen redogörs för den inverkan som bedöms följa av såväl anläggningsfasen, driftfasen samt avvecklingsfasen av anläggningen. Vidare görs jämförelse med alternativa produktionsformer för elkraft även som alternativa lokaliseringar.
Grundförutsättningar för Cowan arbete har varit att den ansökta anläggningen inte skall påtagligt störa motstående intressen samt miljön i allmänhet. Vidare är en viktig förutsättning att goda vindförhållanden råder. Det må här framhållas att vindförhållandena längs de svenska kusterna varierar högst påtagligt. I södra Kalmarsund blåser vinden under en stor del av året med sådana vindstyrkor att vindkraftverk till havs kan tillgodogöra vindens kraft. Omfattande vindstatistik finns från området vilket ger vid handen att antalet drifttimmar per år beräknas uppgå till mer än 7 600 samt att produktionen i de fjorton konventionella aggregaten kan komma att uppgå till 170 GWh/år.
Inom ramen för miljökonsekvensarbetet har åtskilliga detaljstudier genomförts. Arbetet redogörs för utförligt i miljökonsekvensbeskrivningen. Den samlade bedömningen blir att den planerade anläggningen vid Utgrunden II kan komma till stånd utan menlig inverkan på andra intressen. Samordningen med den befintliga vindkraftparken ger goda förutsättningar för fortsatta och fördjupade effektbedömningar av vindkraftverk. Det är angeläget att fördjupade effektstudier finns att tillgå när prövning skall ske av avsevärt större vindkraftparker längre ut till havs. Med det beslutsunderlag som nu redovisas får anses framgå att den negativa inverkan av ytterligare vindkraftverk vid Utgrunden är begränsad. Till bedömningen skall även läggas de miljömässiga fördelar som följer av att vindens kraft nyttjas för elproduktion. Här är fråga om en inhemsk förnybar resurs som i förlängningen innebär minskad negativ miljöpåverkan från alternativa produktionsanläggningar.
De grundläggande förutsättningarna för Cowan val av lokalisering har berörts ovan. En viktig omständighet är att något helt opåverkat vattenområde ej tas i anspråk. Därtill skall goda vindförhållanden, rimligt avstånd för kabeldragning och lämplig botten på icke alltför stort djup vägas mot störningar på motstående intressen och miljön i allmänhet. Som framgår av miljökonsekvensbeskrivningen har Miller vidare studerat ett antal andra möjliga lokaliseringar för vindkraftparker i regionen. Erforderliga avvägningar har lett fram till att den nu ansökta platsen för vindkraftparken Utgrunden II är ändamålsenlig och lämplig med liten oönskad påverkan. Samordningen med den befintliga vindkraftparken har fördelar även från kunskapssynpunkt vad avser fortsatta utvärderingar inför en framtida vindkraftetablering till havs.
I Mörbylånga kommuns översiktsplanering har det aktuella vattenområdet utpekats som lämpligt för etablering av vindkraftverk. Några fastställda planer eller andra allmänna planeringssynpunkter mot vilka anläggningen skulle strida finns inte.
Torsås kommun och Mörbylånga kommun har under samrådsförfarandet uttryckt att det kan vara fördelaktigt att bygga ut Utgrunden till ett större pilotprojekt i Kalmarsund.
Vindkraftparken kommer som närmast att vara belägen ca 6,5 km från Ölands strandlinje. Härigenom upprätthålls ett betydande skyddsavstånd mot de riksintressen och övriga intressen som är knuta till Öland. Detsamma gäller för de skyddsområden för fåglar och säl som finns längre norrut i Kalmarsund.
Etableringen av vindkraftparken Utgrunden II kan på intet sätt komma i konflikt med gällande miljökvalitetsnormer. Detsamma gäller de miljökvalitetsnormer som idag fastställts att träda i kraft under kommande år. Tvärtom bidrar vindkraftparken positivt vad avser begränsning av försurande luftutsläpp enligt vad som ovan berörts.
För sitt arbete med utarbetande av ansökan har Airicole AB tagit hjälp av specialister i flera skilda avseenden. Härtill må framhållas att bolagets personal har en gedigen kunskap och erfarenhet av etablering och drift av vindkraftverk. Kunskapskravet är väl uppfyllt.
Vid utformning av den ansökta anläggningen har tagits i beaktande den senaste teknikutvecklingen på området och anläggningen utformas med utgångspunkt från bästa möjliga teknik med hänsyn tagen till de tekniska och ekonomiska förutsättningar som gäller.
Vad avser hushållning av råvaror och energi, återanvändning och återvinning m.m. kan först framhållas att vindkraftverken genom utnyttjande av den fria vindens kraft är energieffektiva. Beräkningar av den energi som åtgår för att tillverka ett vindkraftverk ger vid handen att vindkraftverket efter ett antal månader tjänat in energiförbrukningen vid produktionen.
Återvinning och återanvändning av ett vindkraftverks samtliga delar kan ske i samband med nedmontering och återställning av vindkraftparksområdet. Behovet av deponering blir mycket litet och kretslopp gäller för merparten av varje produktionsenhet.
Vid utförande av vindkraftparken samt vid drift av densamma kommer bolaget fortlöpande tillämpa produktvalsprincipen.
Airicole bedömer att utformningen av den planerade verksamheten skett i god samklang med balkens hänsynsregler samt att föreslagna försiktighetsmått och skyddsåtgärder har den omfattning som skäligen kan krävas för verksamheten.
Vindkraftparken Utgrunden II strider inte mot fastställda planer eller andra allmänna överväganden. Verksamheten får en utformning som innebär en påverkan på miljön som är fullt godtagbar. Miljökvalitetsnormer kommer inte att överskridas till följd av verksamheten och erforderlig hänsyn i övrigt enligt miljöbalken har tagits.
Den årliga produktionen i Utgrunden II beräknas komma att uppgå till ca 170 GWh/år i den kommersiella delen. Produktionen i de fyra utvecklingsaggregaten kan jämförelsevis komma att producera 40-50 GWh/år.
Anläggningskostnaderna uppgår till knappt 600 milj. kr. Med utgångspunkt från en antagen drifttid om 20 år framräknas ett nettonuvärde med användande av 4 % kalkylränta till ca 11 milj. kr.
Kostnaderna för att anlägga utvecklingsaggregaten kan för närvarande inte närmare redovisas med hänsyn till oklarhet rörande omfattning och utformning av aggregaten. Det bör dock kunna förutsättas att de merkostnader som uppkommer till följd av anpassning av aggregaten för forskning och utveckling, utöver vad de kommersiella aggregaten drar, väl uppvägs av den kunskapsinhämtning och övrig erfarenhet som utvecklingsaggregaten medger.
Sammantaget dras slutsatsen att vindkraftparken Utgrunden II är ekonomiskt fördelaktig. Något hinder mot att tillstånd lämnas föreligger därför inte.
Sjöfartsverket har i yttrande till miljödomstolen framfört följande. Airicole AB har i samarbete med Sjöfartsverket planerat den aktuella vindkraftanläggningen med tanke på sjöfartens framkomlighet och säkerhet. En riskanalys har presenterats och ett antal riskreducerande åtgärder har föreslagits.
Sökanden bör åläggas att i god tid före etablering ta kontakt med Sjöfartsverket för att planera och genomföra nödvändiga sjösäkerhetsåtgärder. De säkerhetsåtgärder som skall övervägas framgår av skrivelse från Sjöfartsverket till Airicole AB daterad 2004-02-24. Utöver nämnda åtgärder måste viss fyrbelysning i området justeras av Sjöfartsverket på sökandens bekostnad.
Vidare bör sökanden åläggas att inför såväl etablering som drift av anläggningen ta fram en räddningsplan i samråd med Sjöfartsverket, Kustbevakningen och kommunal Räddningstjänst.
Försvarsmakten har i yttrande till miljödomstolen framfört att man inte har något att erinra mot ansökan.
Fiskeriverket har bl.a. anfört följande.
Fiskeriverket anser att de villkor som föreslagits av miljödomstolen och Airicole AB samt fastställts av regeringen utgör tillräckliga villkor för uppförande och drift av vindkraftparken. Undersökningar för att utreda vindkraftparkens effekt på fisk bör upprättas i samråd mellan sökanden, länsstyrelsen och Fiskeriverket. Verket anser att undersökningarna främst ska omfatta påverkan på vandringsmönster av blankål i Kalmarsund av vindkraftparken. Undersökningarna bör samordnas med Energimyndighetens och Naturvårdverkets kommande forskningsprogram gällande inverkan av havsbaserad vindkraft på miljön.
Länsstyrelsen i Kalmar län har bl.a. anfört bl.a. följande. Länsstyrelsen föreslår att de av Miljödomstolen i yttrande 2003-12-05 föreslagna villkoren för verksamheten fastställs, utöver de av Regeringen i beslut 2004-07-01 föreskrivna villkoren. Länsstyrelsen anser därvid att bolagets önskemål om komplettering av villkor 3 rörande kablar mellan vindkraftverken och fastlandet samt formuleringen av villkor 4 rörande ställande av säkerhet kan tillmötesgås.
När det gäller Regeringens villkor 1 om kontrollprogram för verksamheten vill Länsstyrelsen påminna om de synpunkter som lämnats i yttrande 2003-04-17, dm 531-1970-03, bl.a. i fråga om kartering av bottenbiotoper, bedömning av kumulativa effekter på fågel- och fladdermusfaunan, bedömning av inverkan på fiskreproduktion m.m. Länsstyrelsen vill även påminna om att vindkraftutbyggnaden måste föregås av en arkeologisk utredning enligt 2 kap 11 § kulturminnes lagen.
Miljö- och byggnadsnämndens arbetsutskott, miljö- och byggnadsförvaltningen och kommunstyrelsen i Mörbylånga kommun har i yttrande bl.a. anfört följande. Miljönämnden ställer sig positiv till förslaget. Dock bör en plan över sundet och berörda kustområden genomföras. Planen skall visa på kommande tänkta etableringar, placering och antal verk. Planen skall också visa känsliga områden, biologiska värden i och över vattnet och eventuellt tänkta marina reservat. För att till fullo få kunskap och framledes på bästa sätt kunna ta hänsyn till dessa faktorer bör ett omfattande forskningsprojekt komma till stånd. Förutom studier på biologiska värden bör även forskningen omfatta studier på kablar och dess magnetfält och hur det påverkar omgivningen. Ny teknik för att förbättra vindkraftverkens effekt är en annan viktig faktor.
Miljönämnden i Torsås kommun har inget att erinra mot ansökan.
R A m.fl. boende på Öland, har i yttrande och vid huvudförhandlingen bl.a. anfört följande. Vi har yttrat oss i tidigare ärendehandläggning. I dessa skrivelser tar vi även upp frågor som berör MKB och fastställande av villkor. Vi ber att få hänvisa till vad vi där anfört. Vi vill speciellt fästa uppmärksamhet på att sökanden inte redovisat tillfredsställande material som berör viktig information före byggande och start av anläggningen. Ekosystemets uppbyggnad och funktion för vattenområdet södra Kalmarsund måste vara bättre känt för att man skall kunna göra några konsekvensanalyser på sätt som avses enligt lagstiftningen. Det är inte möjligt att uttala sig ens om nollalternativet. Hur kan man belägga vad som är konsekvenser från vindkraftanläggningen utan att förfoga över ett bakgrundsmaterial från tiden före byggande och drift? Konsekvenserna skall dessutom hållas skilda från de 7 befintliga verkens konsekvenser.
Vi har i tidigare yttrande påpekat att miljödepartementet vid prövning av MKB i samband med ingrepp syftande till ändrad vattenhushållning och framrinning i Emån, föreskrivit att helheten av alla föreslagna ingrepp skall belysas i en enda MKB. Och inte som hittills ofta varit fallet, nämligen med en MKB av ganska osäkert värde för att kunna förutse konsekvenserna från varje enskild del. Denna anvisning från Miljödepartementet skall ha sin tillämpning även i detta ärende. Vi har i våra skrivelser tagit upp de viktigaste bland miljöstörningar, och vill som exempel peka på frågor om undervattensljudet och buller ovan vattenytan. Dessa frågor visar exempel på störningar, som borde vara mer utredda innan man kan ta ställning till villkor samt miljökonsekvenser och om MKB uppfyller kraven på vad som skall ingå i en sådan.
Enligt Ingemanssons AB, som gjort en beräkning, kan bullernivån vid Öland 6,5 km längre bort komma att uppgå till 43 dB(A). Rapporten från Ingemansson Technology AB 2002-09-04 har bifogats yttrandet. Enligt Boverkets och Naturvårdsverkets riktlinjer får buller inte överstiga 40 dB(A) vid bostadshus och 35 vid anlagda fritidsområden. I Naturvårdsverkets skrift Vindkraft anges att ”De riktvärden, som har tillämpats för bedömning av buller utomhus från vindkraftverk är de som anges för industriverksamhet.” Man skriver också att ett riktvärde 40 dB(A) inte bör överskridas utomhus vid bostäder och att exempelvis i fjäll och skärgårdar bör ett lägre värde efterstävas. I verkets skrift Industriverksamhet redovisas i tabell för ”Områden för fritidsbebyggelse och rörligt friluftsliv där naturupplevelsen är en viktig faktor värdena 35 dB(A) för kväll kl 18-22 samt sön- och helgdag kl 07-18 samt natt kl 22-07.  Fritidsbyn i Nedre Västerstad är ett område planlagt för fritidsändamål. Byn ligger i den förhärskande vindriktningen från den planerade vindkraftparken, ca 7,8 km därifrån, och kommer att under 80-90 % av årets timmar ligga i bullerriktningen.
Vi hemställer att verksamhetsutövaren åläggs att hållas sig inom Naturvårdsverkets ovan relaterade riktvärden och att noggranna och återkommande ljudmätningar, som utförs av ackrediterat företag, föreskrivs. Mätningarna bör utföras vid olika förhållanden vid kustnära platser.
LL m.fl. yrkesfiskare har i inlaga till miljödomstolen och vid huvudförhandlingen bl.a. anfört följande.
Den punkt som valts där kabeln i sin fortsättning skall grävas ner mindre än en meter är helt godtyckligt vald och utgör ingen som helst vägledning i kommande liknande ärenden. Valet har ingenting med ålvandringen i området att göra och det rimligt säkra samband som enligt vår mening finns med vattendjupet. Vid stora vattendjup simmar ålen längre från bottnen och därmed längre från kabeln och då i ett svagare magnetfält. Vi framhärdar i att kabeln i sin helhet som först utlovades av sökanden skall grävas ner en meter eller i andra hand åtminstone till vattendjupet 15 meter, som parterna i ett försök till heltäckande överenskommelse enades om.
Vi hade förväntat att sökanden i det läge som målet nu befinner sig i själv tagit initiativ i denna fråga. Som vi vid varje tillfälle framhållit finns rader av exempel på ålens påverkan av krafter, som med mänskliga mått är mycket små. Hur de krafter som nu tillkommer i området (ökade magnetfält och vibrationer från vindkraftverken) påverkar ålvandringen är inte utredda.
Samtidigt som fisket hittills ekonomiskt ignorerats noterar vi att det finns 5 miljoner kronor att erbjuda kommunerna i området utan krav på miljösamband med utbygganden! Varför? Det vi vet är att kommunerna har en nyckelroll i ärenden som detta. För egen del har sökanden inga svårigheter att (tillsammans med övrig vindkraftsindustri) ställa mycket långtgående ekonomiska krav på samhället för att vara garanterad lönsamhet och trygghet i sin verksamhet.
Vid huvudförhandlingen frånföll fiskarna yrkandet om intrångsersättning.
Sökanden har bemött inkomna yttranden och bl. a. anfört:
Den bedömning som Miljödomstolen nu har att göra är fråga om att fastställa villkor för den verksamhet som regeringen förklarat tillåtlig. Airicole AB har föreslagit villkor för verksamheten motsvarande de villkor regeringen förutsatt och Miljödomstolen rekommenderat i yttrande till regeringen. Enligt remissmyndigheter är föreslagna villkor tillfyllest. Det framhålles som angeläget att kommande utredningar görs på sådant sätt att en samordning kan ske med bl.a. Naturvårdsverkets beslutade program för undersökning av inverkan på miljön från vindkraftverk. Airicole AB instämmer i denna bedömning. Den närmare utformningen av bolagets undersökningar bör ske efter samråd med länsstyrelsen och berörda myndigheter.
I aktbilaga 68 framför L L m.fl. ålafiskare synpunkter beträffande nedgrävning av kabel till land ävensom förväntningar om skadlig inverkan på ålfisket. Någon reell skada görs, som det får uppfattas, inte gällande. Fiskeriverket framhåller dock i sitt yttrande att undersökningarna rörande fisk vid Utgrunden främst skall inriktas på vindkraftparkens effekter på blankålens vandring. Mot denna bakgrund bör de lokala ålafiskarna kunna känna tillförsikt om att eventuell inverkan på ålfisket noteras. Ålafiskarna bör inom ramen för talan om oförutsedd skada kunna väcka anspråk om skada på fisket. Det får vid sådant förhållande förutsättas att information om tidigare års fångster bekantgörs för att möjliggöra prövning av frågan.
Beträffande buller har Airicole AB har föreslagit ett bullervillkor som är strängt i förhållande till vad man gängse tillämpar för externt industribuller, nämligen 40 dB(A) dygnet runt som riktvärde. Ett riktvärde innebär att om det överskrids måste det åtgärdas. Kontrollen skall ske genom ett kontrollprogram som fastställs av tillsynsmyndigheten. Bolaget anser att villkoret är så strängt som man rimligen kan begära oavsett om bebyggelsen är planlagd såsom fritidsbebyggelse.
Airicole AB godtager Sjöfartsverkets önskemål att kontakt med Sjöfartsverket tas i god tid för genomförande av nödvändiga sjösäkerhetsåtgärder. Ett samråd mellan sökanden och Sjöfartsverket är naturligt i dessa frågor.
Regeringen har prövat ansökan enligt 17 kap.miljöbalken. Genom beslutet har den obligatoriska tillåtlighetsprövningen av den sökta verksamheten fullgjorts. Regeringen har bestämt inom vilket område vindkraftparken skall anläggas. Regeringen har vidare, utöver villkor om utredning avseende påverkan på säl, fisk- och bottenfauna, flyttfåglar samt fladdermöss, överlåtit till miljödomstolen att bedöma det ytterligare behovet av villkor.
Sökanden har genom avtal med Kammarkollegiet och enskilda markägare sådan rådighet som krävs för att ansökan skall prövas.
Invändningar, framför allt av enskilda, har förts fram beträffande miljökonsekvensbeskrivningen. Miljödomstolen anser dock att miljökonsekvensbeskrivningen, efter den komplettering som skett under målets handläggning, får anses uppfylla kraven enligt 6 kap.miljöbalken och skall därför godkännas.
Som redan nämnts har Regeringen tillåtit den ansökta verksamheten. Beträffande den ansökta kabeldragningen är det emellertid oklart huruvida de erforderliga arbetena för denna helt kan anses täckta av tillåtlighetsbeslutet från Regeringen. Miljödomstolen finner dock att, även vid en fullständig tillåtlighetsprövning enligt 11 kap.miljöbalken, de åtgärderna är tillåtliga enligt miljöbalken. Tillstånd skall sålunda lämnas för de sökta åtgärderna.
Sökanden har föreslagit eller medgett villkor i huvudsaklig överensstämmelse med det som framgår av domslutet. Dock finner miljödomstolen att ett särskilt villkor bör ställas på att åtgärder vidtas för att säkerställa sjösäkerheten.
Miljödomstolen konstaterar att det för närvarande inte framkommit något som tyder på att den typ av kablar som sökanden avser att använda har medfört skada på ål. Vidare pågår utredningar om ålens vandring både utomlands och i Sverige. Miljödomstolen finner därför att villkoret beträffande det djup som kablarna skall grävas ned på kan bestämmas i enlighet med sökandens förslag.
Några riktlinjer för buller från vindkraftverk har ännu inte framtagits i Sverige. Miljööverdomstolen har dock behandlat frågan i dom 2003-11-07, mål nr M 9282-02, efter hörande av Naturvårdsverket, Boverket och Sahlgrenska akademin vid Göteborgs universitet, avdelningen för miljömedicin. I domen uttalar domstolen att riktlinjerna för externt industribuller är framtagna för traditionell industriverksamhet och att dessa inte utan vidare kan användas vid bestämmande av bullervillkor för vindkraftverk, eftersom både ljud och läge i regel skiljer sig från industrisammanhang. Detta bör enligt domstolen leda till att strängare krav ställs för vindkraftverk än industribullernormen och att ljudnivån 40 dB(A) bör innehållas vid bostäder under hela dygnet. För vissa områden där ljudnivån är särskilt viktig bör även ett lägre värde än 40 dB(A) efterstävas.
Av rapporten från Ingemansson Technology AB beträffande ljud från vindkraftverk, Utgrunden, ingiven av de boende på Öland, framgår att de planerade vindkraftverken bedöms att i de flesta vädersituationer inte orsaka störande ljud i närliggande landområden och att om den bestämda ljudnivån överskrids detta kan lösas genom att begränsa driften. Miljödomstolen gör ingen annan bedömning och finner att bullervillkor kan fastställas i enlighet med sökandens förslag.
Miljödomstolen konstaterar att olika utredningar pågår angående påverkan på ål orsakad av vindkraftverk. Sökanden har åtagit sig att de fiskeutredningar som skall göras av sökanden skall, i samråd med Fiskeriverket och länsstyrelsen, omfatta bl.a. påverkan på vandringsmönster av blankål i Kalmarsund. Även i övrigt har sökanden åtagit sig att utföra undersökningar efter samråd med länsstyrelsen och andra beröra myndigheter. Yrkesfiskarnas oro för påverkan på fisk bör därmed vara tillgodosedd och något villkor utöver Regeringens villkor i denna fråga behöver därför inte föreskrivas.
Miljödomstolen har ingen erinran mot den av sökanden föreslagna arbetstiden. Inte heller har miljödomstolen någon erinran mot den av sökanden godtagna tiden inom vilken anspråk i anledning av oförutsedd skada skall framställas.
Det antecknas i detta sammanhang att sökanden åtagit sig att hantera eventuella skador som yrkesfiskarna kan komma att drabbas av på grund av sökandens nu medgivna verksamhet, som oförutsedd skada.
Förutsättningarna för en omprövning av tillståndet regleras i 24 kap. 5 § miljöbalken.
Miljödomstolen finner inte skäl för ändring av den med stöd av 3 kap. förordningen (1998:940) om avgifter för prövning och tillsyn enligt miljöbalken den 22 oktober 2002 fastställda avgiften om 400 000 kr.
Bolagets begäran om verkställighetsförordnande bör medges.
Sökanden har medgett LL och TO yrkande om ersättning för rättegångskostnader.
I avgörandet har deltagit rådmannen Richards, ordförande, miljörådet Allen samt de sakkunniga ledamöterna Moody och Baker.