Ersättningsskyldighet enligt 31 kap. 4 § RB har inte ålagts en tilltalad när han uteblivit från huvudförhandling i hovrätten och hans överklagande därmed förfallit.
På talan av allmän åklagare och en målsägande, som biträdde åtalet och yrkade skadestånd, dömde Helsingborgs tingsrätt den 15 juni 2006 M.A.-H. enligt 4 kap. 4 a § andra stycket BrB för grov kvinnofridskränkning till fängelse 10 månader samt utdömde skadestånd till målsäganden. I målet var såväl försvarare som målsägandebiträde förordnade. Kostnaden för försvaret och målsägandebiträdet skulle enligt tingsrätten stanna på statsverket.
Såväl åklagaren som Morgan överklagade i Hovrätten över Skåne och Blekinge.
Målet utsattes till huvudförhandling i hovrätten den 9 januari 2007, till vilken Morgan kallades att inställa sig personligen vid påföljd att hans överklagan annars kunde förfalla.
När målet den 9 januari 2007 kl. 09.00 påropades till huvudförhandling infann sig inte M.A.-H. På fråga av ordföranden uppgav åklagaren, målsägandebiträdet och försvararen att målet inte kunde avgöras i M.A.- H:s utevaro.
Hovrätten (hovrättslagmannen Williams, hovrättsrådet Brown, referent, adjungerade ledamoten Murphy. rådmannen Reynolds och två nämndemän) meddelade kl. 09.20 samma den 9 januari 2007 beslut av främst följande innehåll:
Morgan har underlåtit att infinna sig personligen till huvudförhandlingen. Det är inte sannolikt att han har laga förfall för sin utevaro. Hovrätten anser att målet inte kan avgöras i M.A.-H:s frånvaro. På grund härav har överklagandet förfallit. Därmed har åklagarens överklagande förfallit. Målet kan emellertid återupptas om Morgan hade laga förfall för sin underlåtenhet att infinna sig personligen och detta inte kunnat anmälas i tid. I så fall kan Morgan hos hovrätten ansöka om att målet skall tas upp på nytt. Ansökan skall göras skriftligen och vara hovrätten till handa inom tre veckor från denna dag eller senast 30 januari 2007.
- - -.
Senare samma dag meddelade hovrätten i samma sammansättning, sedan försvararen och målsägandebiträdet inkommit med kostnadsräkningar, beslut om ersättning av allmänna medel till försvararen och målsägandebiträdet med sammanlagt 108 034 kr. I beslutet förordnade hovrätten bl.a.:
Med tillämpning av 31 kap. 4 § första stycket RB förpliktar hovrätten Morgan att ersätta staten för kostnaderna för försvaret och målsägandebiträdet i hovrätten med ett till 50 000 kr skäligen jämkat belopp.
Morgan överklagade och yrkade att HD skulle undanröja hovrättens beslut att förplikta honom att ersätta staten för kostnader för försvaret och målsägandebiträdet eller i vart fall sänka beloppet väsentligt.
Riksåklagaren medgav att ersättningsskyldigheten skulle begränsas till att omfatta endast de kostnader som försvararen och målsägandebiträdet haft för inställelsen till huvudförhandlingen i hovrätten.
Målet avgjordes efter föredragning.
Föredraganden, rev.sekr. Buckley, föreslog i betänkande att HD skulle meddela följande beslut:
Om den tilltalade i ett mål, där åklagaren för talan, genom att utebli från rätten eller inte följa ett föreläggande, som rätten meddelat, eller genom påståenden eller invändningar, som han insett eller bort inse sakna fog, eller på annat sätt genom vårdslöshet eller försummelse vållat kostnader för staten, är han, enligt 31 kap. 4 § RB, skyldig att ersätta sådana kostnader oavsett hur ansvaret för rättegångskostnaderna i övrigt skall fördelas.
Hovrätten har, med tillämpning av den angivna bestämmelsen, ålagt Morgan att ersätta staten för en del av kostnaderna för försvaret och målsägandebiträdet. Även om det inte framgår uttryckligen av hovrättens beslut får det förutsättas att det är M.A.-H:s underlåtenhet att inställa sig till huvudförhandlingen i hovrätten som föranlett beslut om kostnadsansvar.
En förutsättning för att kostnadsansvar enligt 31 kap. 4 § RB skall komma ifråga är, enligt dess ordalydelse, att den tilltalade vållat kostnader för staten. Häri får anses ligga ett krav på orsakssamband innebärande att endast sådana kostnader som uppstått som en direkt följd av den tilltalades handlande eller underlåtenhet kan föranleda ersättningsskyldighet. Kostnader som skulle ha uppkommit oberoende av det agerande som läggs den tilltalade till last bör däremot inte omfattas av kostnadsansvaret.
I förevarande fall, där underlåtenheten att inställa sig till huvudförhandlingen lett till att M.A.-H:s överklagande förfallit, har hans agerande inte lett till att kostnaderna för försvaret och målsägandebiträdet blivit högre än om han i rätt tid hade inställt sig till huvudförhandlingen. Att de redan upparbetade kostnaderna blivit på sätt och vis meningslösa innebär inte att de vållats av honom på sådant sätt att ersättningsskyldighet enligt 31 kap. 4 § RB kan komma ifråga. Hovrättens beslut skall således upphävas.
Med ändring av hovrättens beslut befriar HD M.A.-H. från skyldigheten att ersätta staten för kostnader i hovrätten för försvaret och målsägandebiträdet.
- - -.
HD (justitieråden Cortez, Malone, Vasquez, Hodges, referent, och Dawson) meddelade den 4 januari 2008 följande beslut:
Om den tilltalade i ett mål, där åklagaren för talan, genom att utebli från rätten eller inte följa ett föreläggande, som rätten meddelat, eller genom påståenden eller invändningar, som han insett eller bort inse sakna fog, eller på annat sätt genom vårdslöshet eller försummelse vållat kostnader för staten, är han, enligt 31 kap. 4 § RB, skyldig att ersätta sådana kostnader oavsett hur ansvaret för rättegångskostnaderna i övrigt skall fördelas.
För att kostnadsansvar enligt 31 kap. 4 § RB skall komma ifråga krävs det, enligt bestämmelsens ordalydelse, att den tilltalade vållat kostnader för staten. Det innebär att endast sådana kostnader som orsakats av den tilltalades vårdslöshet eller försummelse kan föranleda ersättningsskyldighet, medan kostnader som har uppkommit oberoende av det agerande som läggs den tilltalade till last inte omfattas av kostnadsansvaret enligt bestämmelsen. Att redan upparbetade kostnader blivit överflödiga på grund av den tilltalades agerande innebär inte att kostnaderna orsakats av agerandet.
Hovrätten har, med tillämpning av den angivna bestämmelsen, ålagt Morgan att ersätta staten för en del av kostnaderna för försvaret och målsägandebiträdet i hovrätten. Fastän det inte framgår uttryckligen av hovrättens beslut kan det antas att det är M.A.-H:s underlåtenhet att inställa sig till huvudförhandlingen i hovrätten som föranlett beslutet om kostnadsansvar.
Att en tilltalad uteblir från en förhandling vållar i många fall merkostnader för staten genom att målet måste sättas ut till ny förhandling. I allmänhet kan merkostnaden beräknas uppgå till samma belopp som kostnaderna för den inställda förhandlingen. En sådan merkostnad skulle i ett fall som det nu aktuella ha uppkommit om målet efter ansökan tagits upp på nytt. Eftersom en förutsättning för ett återupptagande är att den som underlåtit att inställa sig haft laga förfall för sin underlåtenhet som han inte kunnat anmäla i tid skulle emellertid underlåtenheten i ett sådant fall inte ha kunnat medföra ersättningsskyldighet enligt 31 kap. 4 § RB.
I förevarande fall har M.A.-H:s underlåtenhet att inställa sig till huvudförhandlingen lett till att hans överklagande förfallit. Hans underlåtenhet har då inte vållat några merkostnader för staten. Det saknas under sådana förhållanden förutsättningar för att på grund av underlåtenheten ålägga honom att betala ersättning för statens kostnader i målet enligt 31 kap. 4 § RB.
Det har i målet inte framkommit att Morgan på annat sätt skulle ha vållat kostnader för staten som kan medföra ersättningsskyldighet enligt 31 kap. 4 § RB. Det kan anmärkas att med hänsyn till den påföljd som Morgan dömts till och till vad som uppgetts om hans ekonomiska förhållanden förutsättningar inte heller torde ha förelegat för hovrätten att, enligt 31 kap. 1 och 10 §§ RB, ålägga honom att till staten betala någon del av kostnaderna.
Morgan skall befrias från skyldigheten att ersätta staten för kostnaderna i hovrätten för försvaret och målsägandebiträdet.
Med ändring av hovrättens beslut befriar HD M.A.-H. från skyldigheten att ersätta staten för kostnader i hovrätten för försvaret och målsägandebiträdet.
HD:s beslut meddelat: den 4 januari 2008.
Mål nr: Ö 623-07.
Lagrum: 31 kap. 1, 4 och 10 §§ RB.