Ett i försäkringsavtal föreskrivet undantag för tvist avseende frågor som aktualiseras vid äktenskapsskillnad mellan makar har ansetts tillämpligt på tvist rörande hustruns skyldighet att gottgöra mannen för del av det belopp han erlagt för inlösen av lån som upptagits under äktenskapet för att betala skuld avseende gemensamma utgifter.
F.C. förde efter stämning å Wasa Sakförsäkring Ömsesidigt (Wasa) vid Lunds TR den talan som framgår av TR:ns dom.
TR:n (rådmännen Parsons och Adams samt hovrättsassessorn Beck) anförde i dom d 11 nov 1992: Bakgrund och ostridiga förhållanden. F.C. var tidigare gift med C.C. Den 5 okt 1990 meddelade Malmö TR dom på äktenskapsskillnad mellan makarna. Under äktenskapet upprättade makarna ett äktenskapsförord, innebärande att all egendom som endera av dem före eller under äktenskapet förvärvade skulle vara förvärvarens enskilda egendom. Äktenskapsförordet, vilket upprättades d 9 mars 1988, blev registrerat d 30 mars 1988.
F.C. har en villahemsförsäkring i Wasa Sakförsäkring. Försäkringen omfattar bland annat rättsskydd. I försäkringsvillkoren ingår bland annat följande villkor.
Rättsskyddet gäller inte för tvist, som har samband med äktenskapsskillnad eller som avser andra frågor som vid äktenskapsskillnad aktualiseras mellan makarna - t ex vårdnad, underhåll, bodelning och äganderätt - samt motsvarande frågor i samband med upplösning av samboförhållande..."
Under äktenskapet upptogs ett lån hos bolaget Finansor om 175 000 kr i syfte att sanera kontokortskulder härrörande från gemensam konsumtion. Under hösten 1989 höjde Finansor ensidigt räntan till 1718 % vilket F.C. inte accepterade. Av denna anledning löste F.C. lånet i juni 1990. Lånet löstes medan betänketid inför äktenskapsskillnad löpte. F.C. riktade omedelbart ett regresskrav mot C.C. i anledning av slutavräkningen av lånet och krävde att hon skulle betala hälften av låneskulden. C.C. bestred kravet under hänvisning till att hon fick kännedom om lånet först i samband med att makarna började tvista om visst lösöre under senare delen av 1990. Denna tvist, som nu är föremål för prövning inför Malmö TR, är vilandeförklarad i avvaktan på polisutredning till följd av att C.C. anmält F.C. för urkundsförfalskning avseende ovan nämnda revers. Med anledning av denna tvist begärde F.C. hos Wasa att få ta sin rättsskyddsförsäkring i anspråk. Ansökan behandlades hos Wasa som skada nr 90-58600-9-SWI. I beslut av d 2 okt 1991 avböjde slutligen Wasa ansökan med hänvisning till dels ovan nämnda försäkringsvillkor, dels tt d 26 sept 1991 avgivet utlåtande av Skadeförsäkringens Villkorsnämnd. Enligt utlåtandet har nämnden funnit att tvisten avser fråga som vid äktenskapsskillnad aktualiserats mellan makarna varför den faller utanför försäkringen i enlighet med det angivna försäkringsvillkoret.
Yrkande m m. F.C. har yrkat att TR:n fastställer att han äger rätt att genom sin hos Wasa tecknade försäkring erhålla ersättning för rätttegångskostnader i den rättsliga tvist som av bolaget har betecknas som skada nr 90-58600-9-SWI.
Wasa har bestritt yrkandet---.
F.C. har till utvecklande av sin talan anfört. Han har drabbats av en sådan skada att försäkringsfall föreligger. Han är därför berättigad att ur försäkringen erhålla ersättning för uppkomna rättegångskostnader i den aktuella tvisten, som avser regresskrav och är av rent förmögenhetsrättslig natur. Eftersom den mellan honom och C.C. pågående tvisten inte har något orsakssamband med äktenskapsskillnaden och inte heller har aktualiserats på grund av denna är det av Wasa åberopade undantagsvillkoret inte tillämpligt. Undantaget från frågor vid äktenskapsskillnad måste - med hänsyn till den gjorda exemplifieringen - avse endast familjerättsliga frågor. I vart fall görs gällande att undantagsvillkoret är otydligt. Det framgår inte att rena förmögenhetsrättsliga tvister ej omfattas av försäkringen. Denna oklarhet skall drabba den starkare, villkorsskrivande parten.
Wasa har genmält. Den aktuella tvisten mellan före detta makarna C. avser fråga som vid äktenskapsskillnad aktualiserats mellan makarna. Det föreligger ett tidssamband. Enligt undantagsbestämmelse i försäkringsavtalet faller en sådan tvist utanför försäkringen. Ersättning kan därför inte utgå. Innebörden av det aktuella försäkringsvillkoret framgår med klarhet av dess ordalydelse. Av denna framgår att kostnader i tvister som har ett rättsligt eller ett tidsmässigt samband med äktenskapsskillnaden icke kan ersättas genom rättsskyddsförsäkringen. Denna försäkringstyp infördes i slutet av 1960-talet och 1974 utarbetade försäkringsbolagen gemensamma försäkringsvillkor för den. I dessa villkor stadgades att rättsskyddsförsäkringen inte gällde för tvist, mål eller ärende som avser äktenskapsskillnad och därmed sammanhängande frågor. I ett rättsfall från 1983 konstaterades att denna ordalydelse inte uteslöt den tolkningen att utanför rättsskyddet skulle falla endast sådana frågor som på grund av sitt rättsliga samband med äktenskapsskillnaden skulle lösas samtidigt med denna (Rättsfall försäkring och skadestånd 1983:29). På grund av oklarhetsregeln ansågs i det fallet att villkoret skulle läsas till den försäkrades förmån. Rättsfallet föranledde en ändring av de allmänna försäkringsvillkoren och undantagsvillkoret erhöll den nuvarande lydelsen. Vid avfattandet av villkoret var syftet att klart uttrycka att ett tidssamband mellan tvist och äktenskapsskillnad är tillräckligt för att försäkringsersättning ej skall utgå. Att så är fallet framgår klart av den nuvarande lydelsen. Det skall anmärkas att Skadeförsäkringens Villkorsnämnd anser att tidssamband föreligger om tvist aktualiseras inom ett år.
Domskäl. TR:n gör denna bedömning. Fråga är om den ovannämnda undantagsbestämmelsen är tillämplig beträffande den tvist som vid Malmö TR är anhängig mellan F.C. och C.C. Enligt bestämmelsen får tvisten inte avse frågor som aktualiseras vid äktenskapsskillnad. Som exempel på sådana frågor nämns vårdnad, underhåll, bodelning och äganderätt. Denna exemplifiering får ges den tolkningen att de frågor som åsyftas är familjerättsliga sådana. Den mellan F.C. och C.C. pågående tvisten är emellertid av förmögenhetsrättslig natur. På grund härav är undantagsbestämmelsen inte tillämplig och käromålet skall alltså bifallas.
Domslut. TR:n fastställer att F.C. äger rätt att genom sin i Wasa tecknade villahemsförsäkring erhålla ersättning för rättegångskostnader i den tvist som av Wasa betecknats som skada nr 90-58600-9-SWI.
Wasa överklagade i HovR:n över Skåne och Blekinge och yrkade att HovR:n skulle ogilla F.C:s talan.
F.C. bestred ändring.
HovR:n (hovrättsråden Benson och Shields samt adj led, lagmannen Klein) anförde i dom d 12 maj 1993: HovR:ns domskäl. Det undantag i villkorsbestämmelserna i F.C:s villahemsförsäkring, varom är fråga i målet, föreskriver att rättsskyddet i försäkringen inte gäller för tvist som har samband med äktenskapsskillnad eller som avser andra frågor som vid äktenskapsskillnaden aktualiseras mellan makarna, t ex vårdnad, underhåll, bodelning och äganderätt.
Tvisten, för vilken F.C. påkallat rättsskydd, avser ett vid Malmö TR anhängiggjort mål mot. hustrun om krav på betalning av hälften av kostnaden för inlösen av ett lån på 175 000 kr. Han har uppgett att detta togs under äktenskapet för att sanera kontokortsskulder för utgifter för gemensam konsumtion och att lånet lösts under betänketiden för äktenskapsskillnaden.
Wasa har förklarat att undantaget innebär att tvister, som har ett rättsligt eller ett tidsmässigt samband med äktenskapsskillnaden, inte kan ersättas ur rättsskyddet och gjort gällande att det av F.C. vid domstol anhängiggjorda målet mot hustrun avser en sådan tvist samt vidare anfört: När undantaget ursprungligen infördes avsåg det tvist, mål eller ärende angående äktenskapsskillnad och därmed sammanhängande frågor. Efter ett avgörande, enligt vilket undantaget ansågs från rättsskyddet utesluta endast sådana tvister som till följd av sitt rättsliga samband skulle lösas samtidigt som skillnadsfrågan, omformulerades undantaget till sin nuvarande lydelse. Syftet var att klart uttrycka att även ett tidssamband mellan tvist och äktenskapsskillnad var tillräckligt för att utesluta rättsskydd för tvisten.
Det är ostridigt att tvisten inte utgör "tvist som har samband med äktenskapsskillnad". Frågan i målet gäller därför om den är hänförlig till sådan tvist "avseende andra frågor som vid äktenskapsskillnaden aktualiseras mellan makarna".
Att en fråga vid äktenskapsskillnaden aktualiseras mellan makarna betyder enligt vanligt språkbruk att frågan då framkallas för deras medvetande eller görs aktuell för dem. De angivna exemplen på frågor som under den förutsättningen undantas från rättsskyddet - vårdnad, underhåll, bodelning och äganderätt - föranleder till antagandet att en begränsning till de nämnda och med dem jämförliga frågor avsetts. Exemplifieringen ger sålunda anledning att tro att undantagen begränsats till dels tvister som till följd av sitt rättsliga samband med skillnadsfrågan kunnat lösas men inte lösts samtidigt som denna, dels ock tvister som rör bodelningen mellan makarna och upplösningen i övrigt av den av äktenskapet föranledda ekonomiska gemenskapen.
Den mellan makarna C. uppkomna tvisten är otvivelaktigt en sådan tvist som får antas ha aktualiserats av deras beslut att skiljas. Tvisten rör också fråga om upplösningen av en påstådd, under äktenskapet uppkommen ekonomisk gemenskap av sådant slag som kunnat lösas vid bodelning om sådan skolat verkställas. Den omständigheten att bodelning inte behövts därför att makarna C:s egendomsförhållanden reglerats genom äktenskapsförord bör inte leda till att tvisten bedöms annorlunda än som annars skulle ha skett.
Den av F.C. mot hustrun anhängiggjorda tvisten rör således en med bodelning jämförlig fråga som aktualiserats mellan makarna vid äktenskapsskillnaden. HovR:n kan därför inte dela F.C:s uppfattning att tvisten är sådan att han i denna inte skulle vara undantagen från rätten till rättsskydd. Inte heller kan HovR:n - även med beaktande av att fråga är om tolkning av ett s k standardvillkor i ett konsumentförhållande - dela hans i andra hand framförda påstående att undantagsbestämmelsen brister i klarhet på sådant sätt att den inte med erforderlig tydlighet anger att tvister som den ifrågavarande är undantagna från rättsskyddet.
Till följd av det sagda finner HovR:n att F.C:s mot Wasa förda fastställelsetalan inte kan bifallas.
HovR:ns domslut. Med ändring av TR:ns dom ogillar HovR:n F.C:s talan.
Referenten, tf hovrättsassessorn Shields, var skiljaktig och anförde i själva saken: I villkorets första led anges att rättsskyddet inte gäller för tvist som har samband med äktenskapsskillnad. Härmed får närmast förstås sådana tvister som på grund av sitt rättsliga samband skall lösas i samband med äktenskapsskillnad, t ex sådana frågor som enligt 14 kap 5 § Äkta kan prövas i mål om äktenskapsskillnad. Den aktuella tvisten mellan F.C. och C.C. kan inte anses vara en sådan tvist.
Det andra ledet får tolkat efter ordalydelsen anses innebära att även andra frågor än sådana som avses i första ledet undantas från rättsskyddet med den begränsningen att tvisten skall ha ett tidsmässigt samband med och någon anknytning till äktenskapsskillnaden. Därtill kommer att uppräkningen endast är exemplifierande. Tolkat efter ordalydelsen kan det därför inte anses uteslutet att villkoret undantar den ifrågavarande tvisten från rättsskyddet. Uppräkningen avser emellertid sådana frågor som närmast är att hänföra till det första ledet, men framstår som ett åskådliggörande av vad som avses med det andra ledet. Det kan därför - särskilt med hänsyn till att det rör sig om en konsumentförsäkring - inte anses klart framgå att avsikten varit att undanta sådana tvister som den aktuella. Eftersom det rör sig om ett standardavtal i ett konsumentförhållande bör Wasa drabbas av denna oklarhet. F.C:s talan skall således bifallas.
F.C. (ombud advokaten T.H.) överklagade och yrkade att HD skulle med ändring av HovR:ns dom fastställa TR:ns domslut.
Wasa (ombud advokaten Allen) bestred ändring. Målet avgjordes efter föredragning.
Föredraganden, RevSekr Ek, föreslog i betänkande att HD skulle meddela följande dom: Domskäl. Tvistefrågan i målet är om F.C. äger rätt att genom sin villahemsförsäkring få ersatt sina rättegångskostnader i uppkommen tvist med före detta hustrun. Tvisten, som uppkom under betänketiden, avser krav på betalning av hälften av kostnaden för inlösen av ett lån som togs under äktenskapet.
Enligt försäkringsvillkoren gäller rättsskyddet inte för tvist som har samband med äktenskapsskillnad eller som avser andra frågor som vid äktenskapsskillnad aktualiseras mellan makarna - t ex vårdnad, underhåll, bodelning och äganderätt - samt motsvarande frågor i samband med upplösning av samboförhållande. Enligt Wasa omfattar inte rättsskyddet tvister som har ett rättsligt eller ett tidsmässigt samband med äktenskapsskillnaden. Wasa har vidare gjort gällande att det tidsmässiga sambandet framgår av villkorets andra led samt att exemplifieringen inte är fullständig utan måste tolkas så att även med exemplifieringen jämförbara frågor skall omfattas av undantaget.
Utgångspunkt för tolkningen blir den innebörd villkoret kan anses ha i allmänt språkbruk. Något som särskilt bör beaktas vid tolkningen är att villkoret utgör en undantagsbestämmelse i ett standardavtal. Det är särskilt viktigt att sådana villkor är klart och begripligt formulerade. Första ledet i villkoret, som ostridigt inte omfattar aktuell tvist, får enligt sin lydelse anses omfatta sådana frågor som enligt 14 kap 5 § ÄktB normalt prövas i mål om äktenskapsskillnad, dvs frågor om underhållsbidrag, vårdnad om och umgänge med barn och rätt att bo kvar i den gemensamma bostaden. Enligt Wasa skall det andra ledet tolkas så att även andra frågor än sådana som avses i första ledet undantas från rättsskyddet med den begränsningen att tvisten skall ha ett tidsmässigt samband med äktenskapsskillnaden. Mot denna tolkning talar den gjorda exemplifieringen. Den får istället uppfattas som inskränkande. Inte heller talar de exempel som anges för Wasas tolkning eftersom frågor om vårdnad och underhåll uppenbarligen omfattas av villkorets första led. Mot bakgrund av det anförda måste innebörden av villkoret anses vara oklar. Vid sådant förhållande skall villkoret tolkas till F.C:s förmån. F.C:s talan skall därför bifallas.
Domslut. Med upphävande av HovR:ns dom fastställer HD TR:ns domslut.
HD (JustR:n Vängby, Rocha, Klein, Serrano, referent, och Scott) beslöt följande dom: Domskäl. Enligt det aktuella försäkringsvillkoret skall rättsskyddet i försäkringen inte gälla för tvist som har samband med äktenskapsskillnad eller som avser andra frågor som vid äktenskapsskillnaden aktualiseras mellan makarna, t ex vårdnad, underhåll, bodelning och äganderätt. Frågan i detta mål är om en tvist mellan F.C. och hans tidigare hustru C.C. kan anses gälla en sådan annan fråga som åsyftas i den senare delen av denna undantagsklausul.
Tvisten mellan de tidigare makarna C. gäller frågan huruvida F.C. kan göra anspråk på att från C.C. återfå hälften av det belopp han erlagt för inlösen av ett lån som upptagits under äktenskapet för att betala skulder avseende utgifter för makarnas gemensamma konsumtion. Denna fråga har ett tydligt samband med upplösningen av de rättsliga relationerna mellan makarna i samband med äktenskapsskillnaden och är nära besläktad med frågor som normalt uppkommer i samband med bodelning eller som angår fastställandet av vem av makarna som är ägare till olika förmögenhetsobjekt. En naturlig tolkning av undantagsklausulen i försäkringsavtalet, med beaktande särskilt av den exemplifierande hänvisningen i denna klausul till tvister om bodelning och äganderätt, leder därför till att tvisten mellan F.C. och C.C. skall anses omfattad av undantagsklausulen och därmed falla utanför försäkringens tillämpningsområde.
Domslut. HD fastställer HovR:ns domslut.
HD:s dom meddelades d 3 dec 1996 (mål nr T 2482/93).