Enskild avloppsanläggning-----Miljönämnden förelade en fastighetsägare att vid vite om 40 000 kr senast visst datum ha kopplat allt spillvatten från BDT (bad, disk och tvätt) till det kommunala spillvattennätet. I samma beslut förbjöd nämnden fastighetsägaren att installera sluten tank. Länsstyrelsen upphävde beslutet då det inte ansågs varken miljömässigt eller kostnadsmässigt motiverat. Miljööverdomstolen fann att då fastigheten låg inom verksamhetsområdet för den kommunala va- anläggningen och en förbindelsepunkt till denna fanns upprättad var en anslutning till denna i regel den miljömässigt mest lämpade lösningen för att komma tillrätta med olägenheterna från utsläpp av avloppsvatten från den befintliga stenkistan. Det ansågs inte orimligt att kräva anslutning vid en bedömning av nyttan i jämförelse med merkostnaden för anslutningsalternativet i förhållande till kostnaderna för en installation av sluten tank.
ÖVERKLAGAT AVGÖRANDE
Med ändring av miljödomstolens dom och länsstyrelsens beslut av den 30 januari 2003 (Dnr 505-31478-01) fastställer Miljööverdomstolen miljönämndens i Höganäs kommun beslut av den 6 juni 2001 (Dnr 01/0024, § 59), dock med den ändringen att den tid inom vilken LB senast skall ha inkopplat allt spillvatten från bad, disk och tvätt från fastigheten till det kommunala spillvattennätet bestäms till den 31 augusti 2005.
Miljönämnden i Höganäs kommun har överklagat miljödomstolens dom och yrkat att Miljööverdomstolen skall fastställa nämndens ursprungliga beslut.
LB har bestritt ändring.
Miljööverdomstolen har med stöd av 23 kap. 6 § första stycket miljöbalken avgjort målet utan huvudförhandling.
Parterna har åberopat samma grunder som i miljödomstolen. Därtill har huvudsakligen följande tillägg gjorts.
En anslutning till den kommunala va-anläggningen är den miljömässigt bästa lösningen för omhändertagande av avloppsvatten. Miljönämnden anser att kostnaderna för en anslutning till den kommunala va-anläggningen är skäliga med hänsyn till de miljömässiga och praktiska fördelarna därmed. Enligt miljönämndens beräkningar är arbets- och materialkostnaderna för en anslutning ungefär desamma som för en installation av en sluten tank. Den kostnad som tillkommer utgörs av kostnaden för anläggningsavgiften enligt 9 § lagen (1970:244) om allmänna vatten- och avloppsanläggningar (va-lagen). Denna kostnad torde LB vara skyldig att betala, oavsett om han ansluter sin fastighet till kommunens va-anläggning eller ej.
Det kan inte anses miljömässigt motiverat att vidta åtgärder för att undvika olägenheter från den stenkista han använder idag. Om så är fallet är det miljömässigt motiverat och kostnadsmässigt skäligt att spillvattnet ansluts till en sluten tank. Kostnaderna för en anslutning till det kommunala avloppet blir orimligt höga. Detta stöds också av bestämmelsen i 9 § va-lagen, enligt vilken anläggningsavgift inte skall betalas om fastighetens behov av anordningar för vattenförsörjning och avlopp med större fördel kan tillgodoses på annat sätt än genom den kommunala va-anläggningen.
Bedömningen av huruvida det enligt miljöbalkens bestämmelser kan anses miljömässigt motiverat och kostnadsmässigt skäligt att en fastighet ansluts till en allmän va-anläggning sker separat från bedömningen av frågan om en fastighets skyldighet att bidra till kostnaderna för en sådan anläggning. Den senare frågan regleras i 9 § va-lagen och innebär i princip att en objektiv bedömning skall göras av om en fastighet kan anses ha ett sådant behov av en allmänna va-anläggning att den också skall anses skyldig att bidra till kostnaderna för densamma. Vad beträffar den fråga som är aktuell i detta mål och som skall prövas enligt miljöbalken gör Miljööverdomstolen följande bedömning.
Den avloppsanläggning som för närvarande finns på LBs fastighet uppfyller inte de krav som ställs i 9 kap. 7 § miljöbalken och det finns således skäl att förbättra den befintliga avloppsanläggningen på fastigheten.
Fastigheten ligger inom verksamhetsområdet för den kommunala va- anläggningen och en förbindelsepunkt till denna finns upprättad för fastigheten. Under sådana förhållanden får en anslutning till den kommunala va-anläggningen i regel anses utgöra den miljömässigt mest lämpliga lösningen för att komma tillrätta med olägenheter från utsläpp av avloppsvatten. LB har emellertid föreslagit att en sluten tank istället skall installeras för spillvattnet från fastigheten. Vid en bedömning av nyttan av en anslutning till den kommunala va-anläggningen i förhållande till den merkostnad som skulle bli följden av en sådan anslutning istället för en installation av en sluten tank, finner Miljööverdomstolen att det inte kan anses orimligt att kräva att fastigheten ansluts till den kommunala va-anläggningen. Miljönämnden har således haft fog för att utfärda det aktuella föreläggandet.
Till följd av det anförda skall miljönämndens beslut fastställas. Tiden för när föreläggandet skall vara fullgjort skall dock flyttas fram.
Domen får enligt 23 kap. 8 § miljöbalken inte överklagas.
I avgörandet har deltagit hovrättslagmannen Allen, miljörådet Warner, samt hovrättsråden Cardenas och Sanchez, referent. Enhälligt.
Miljödomstolen avslår överklagandet.
Miljönämnden i Höganäs kommun beslutade den 6 juni 2001 att förelägga LB såsom ägare till fastigheten X 5:13 att senast den 31 december 2002 ha inkopplat allt spillvatten från BDT (bad, disk, tvätt) från fastigheten till det kommunala spillvattennätet samt att förbjuda honom att utföra en föreslagen installation av en sluten tank för uppsamling av spillvatten från BDT.
LB överklagade nämndens beslut till länsstyrelsen, som upphävde beslutet och visade ärendet åter till nämnden för ny handläggning.
YRKANDEN M.M.
Miljönämnden i Höganäs kommun överklagar länsstyrelsens beslut och yrkar att beslutet skall upphävas samt att nämndens ursprungliga beslut skall gälla. Nämnden anför i huvudsak följande. LB önskar lösa fastighetens sanitära problem genom att leda BDT-vattnet till en sluten tank och installera en ”mulltoalett”. Det är miljömässigt motiverat att istället ansluta fastigheten till kommunalt avlopp av följande skäl:
- Att spillvattenskall hämtas med tunga fordon innebär risk för störningar och onödiga transporter - eftersom det finns kommunalt avlopp i området.
- Fastighetsägaren slipper de olägenheter och risker som hanteringen av latrin kan innebära. (Hanteringen varierar beroende på vilken typ av ”mulltoalett” som väljs.)
Det är kostnadsmässigt skäligt att kräva anslutning av följande skäl:
- Den årliga kostnaden blir 2 000 - 3 000 kr högre vid kommunal anslutning, om ingen amortering sker. Skillnaden utgörs till största delen av räntekostnader. Om anslutningsavgiften avbetalas enligt kommunens avbetalningsplan tillkommer 7 720 kr per år under ca sju år. Då minskar dock räntekostnaderna gradvis.
- Anslutningen torde höja fastighetens taxeringsvärde, medan frånvaron av kommunalt avlopp blir en belastning vid eventuell försäljning.
LB bestrider miljönämndens yrkande och anför i huvudsak följande. Eftersom hans vattenförbrukning är mycket liten skulle en sluten tank för BDT-vatten på 3 000 liter inte behöva tömmas mer än en gång per år. Den miljöbelastning i form av ”tunga fordon” som denna årliga tömning medför är helt försumbar. De miljömässiga riskerna vid hantering av en ”mulltoalett” är också helt försumbara. Miljöbalkens 2 kap. 1 § ger stöd för denna uppfattning. I detta kapitel avses med åtgärd en sådan åtgärd som inte är av försumbar betydelse i det enskilda fallet. Således avvisas miljönämndens miljömässiga motiv mycket bestämt. Nämnden har helt tappat sinnet för proportioner i detta ärende. I nämndens redovisade kalkyl skulle den årliga kostnaden för anslutning till kommunalt avlopp bli ca 11 000 kr per år för hans fastighet. I hans kalkyl tillkommer en ombyggnad av fastigheten med ett avsevärt belopp, som han uppskattar till ca 50 000 kr. Den årliga kostnaden för lån av detta belopp blir ca 8 000 kr första året. Då hans pension efter skatt är 5 366 kr per månad blir en kostnad på 19 000 kr per år förödande. Kostnader för installation av en sluten tank för BDT-vatten och mulltoalett uppskattas totalt högt beräknat till ca 10 000 kr. Den årliga kostnaden för lån av detta belopp blir ca 1 600 kr första året. Till detta kommer en årlig kostnad för tömning av tanken på ca 850 kr. Totalkostnaden årligen blir 2 450 kr. Detta kan hans ekonomi bära. Även om ombyggnadskostnaderna inte tas med i kalkylen blir det trots detta inte skäligt att kräva anslutning. Enligt miljönämnden torde fastighetens taxeringsvärde höjas vid anslutning. Detta medför inga fördelar för honom utan enbart höjd fastighetsskatt. Således tillbakavisas även nämndens uppfattning att en anslutning skulle vara kostnadsmässigt skäligt. Deras kalkyl och uppfattning är direkt missvisande.
Parterna har beretts tillfälle att yttra sig över det som tillförts målet.
I målet tillämpliga bestämmelser har redogjorts för i det överklagade beslutet. Därutöver bör nämnas att enligt 2 kap. 7 § miljöbalken gäller kraven på hänsyn enligt bland annat 3 § samma kapitel i den utsträckning det inte kan anses orimligt att uppfylla dem. Vid denna bedömning skall särskilt beaktas nyttan av skyddsåtgärder och andra försiktighetsmått jämfört med kostnaderna för sådana åtgärder. Det ankommer enligt förarbetena till miljöbalken (prop. 1997/98:45, del 2, s. 24-25) på verksamhetsutövaren att visa att kostnaden för en åtgärd inte är miljömässigt motiverad eller att den är orimligt betungande.
Miljödomstolen gör följande bedömning.
Generellt sett är en anslutning till det kommunala VA-nätet den miljömässigt bästa lösningen för omhändertagande av avloppsvatten. Vid skälighetsavvägningen enligt 2 kap. 7 § miljöbalken skall emellertid en bedömning göras utifrån omständigheterna i det enskilda fallet.
LB lever ensam. Han har uppgett att han varken har eller avser att installera en vattenklosett samt att det enda avloppsvatten som måste tas om hand är det spillvatten som kommer från köksvasken. Han har vidare uppgett att han avser att installera en sluten tank med en volym om 3 m3. Den mängd avloppsvatten som uppstår på LBs fastighet är enligt miljödomstolens bedömning så begränsad att tömning av tanken inte torde vara nödvändig med tätare intervaller än uppskattningsvis en gång per år. Det kan vidare konstateras att den investering som en sluten tank innebär inte är av den omfattning att den vid ändrade förhållanden skulle hindra att krav ställs på att finna en annan lösning på avloppsproblemen. Det kan under dessa förhållanden inte anses vara motiverat att kräva att LB skall ansluta fastigheten till det kommunala VA-nätet. Överklagandet skall därför avslås.
Överklagande senast den 10 oktober 2003.
I avgörandet har deltagit rådmannen English, ordförande, och miljörådet Smith. Föredragande har varit beredningsjuristen Dougherty.