På ansökan av enskild har tingsrätten försatt ett brittiskt företag med filial i Sverige i konkurs och förordnat att konkursen skall avse ett territoriellt begränsat insolvensförfarande. Skatteverket har inte ansetts kunna överklaga konkursbeslutet för att få till stånd ett huvudinsolvensförfarande enligt artikel 3.1. insolvensförordningen.
Tingsrätten (rådmannen Webb) försatte den 6 april 2006 på ansökan av C.K. det brittiska bolaget Open Global Company Ltd. (O.P.C.) med filial i Sverige i konkurs. Konkursbeslutet omfattade endast O.P.C. tillhörig egendom i Sverige.
Skatteverket överklagade beslutet och yrkade att hovrätten skulle besluta att konkursen skulle avse ett förfarande enligt artikel 3.1. insolvensförordningen (huvudinsolvensförfarande).
Hovrätten (hovrättsråden Garcia, referent, och Patterson samt hovrättsassessorn Howard) anförde i beslut den 5 maj 2006:
Målet gäller en konkurs inom tillämpningsområdet för rådets förordning (EG) nr 1346/2000 av den 29 maj 2000 om insolvensförfaranden (insolvensförordningen). En sådan konkurs skall avse ett förfarande enligt antingen artikel 3.1 insolvensförordningen (huvudinsolvensförfarande) eller artikel 3.2 insolvensförordningen (territoriellt begränsat förfarande). Skillnaderna mellan förfarandena är bl.a. att ett huvudinsolvensförfarande omfattar all gäldenärens egendom inom Europeiska unionen, medan ett territoriellt begränsat förfarande omfattar endast egendom i det medlemsland där konkursbeslutet meddelas.
Enligt 2 § lagen (2005:1046) med kompletterande bestämmelser till insolvensförordningen skall en ansökan om konkurs anses avse ett huvudinsolvensförfarande, om det inte anges att ansökan avser ett territoriellt begränsat förfarande. Som skäl för att en sökande kan ha intresse av att ansöka om endast ett territoriellt begränsat förfarande, anges i lagens förarbeten att sökandens kostnader för förfarandet kan förväntas bli högre om konkursen omfattar även egendom i utlandet (prop. 2005/06:37 s. 29 f.). Det vilar på sökanden att styrka de omständigheter som ligger till grund för svensk domstols behörighet och för det förfarande enligt insolvensförordningen som ansökan avser.
Den konkursansökan som ligger till grund för tingsrättens överklagade beslut avser ett territoriellt begränsat insolvensförfarande. En förutsättning för att ett sådant insolvensförfarande skall kunna inledas är att ett huvudinsolvensförfarande inte kan komma till stånd här i landet. Brister det i det hänseendet, t.ex. genom att gäldenärens huvudsakliga intressen innan konkursen fanns i Sverige, skall konkursansökningen lämnas utan bifall. Det bör alltså inte komma i fråga att domstolen i ett sådant fall självmant går utöver sökandens yrkande och beslutar om ett huvudinsolvensförfarande.
Tingsrättens beslut har inneburit fullt bifall till konkursansökan. Skatteverket kan inte genom att överklaga beslutet utvidga ramen för en annan borgenärs konkursansökan. Däremot bör det stå Skatteverket fritt att ansöka vid tingsrätten om inledande av ett huvudinsolvensförfarande.
På grund av det anförda skall Skatteverkets överklagande avvisas.
Hovrätten avvisar överklagandet.
Hovrättens beslut meddelat: den 5 maj 2006.
Mål nr: Ö 1057-06.
Lagrum: Artikel 3.1 och 3.2 rådets förordning (EG) nr 1346/2000 av den 29 maj 2000 om insolvensförfaranden; 2 § lagen (2005:1046) med kompletterande bestämmelser till insolvensförordningen.
Litteratur: Prop. 2005/06:37 s. 29 f.