En förvaltningsrätts bedömning att ett överklagande kommit in i rätt tid har ansetts bindande för kammarrätten.
Förvaltningsrätten i Linköping biföll genom dom den 22 december 2010 A.J:s överklagande av Arbetsmarknads- och familjenämnden i Eskilstuna kommuns beslut om ekonomiskt bistånd enligt socialtjänstlagen (2001:453). A.J. tillerkändes bistånd för fackföreningsavgift, flyttkostnader inklusive städning samt kostnader för magasinering av möbler under viss tid.
Arbetsmarknads- och familjenämnden överklagade och yrkade att Kammarrätten i Jönköping skulle upphäva förvaltningsrättens dom såvitt avsåg magasineringskostnader. Förvaltningsrätten antecknade att överklagandet kommit in i rätt tid och översände handlingarna i målet till kammarrätten.
I kammarrätten invände A.J. mot att förvaltningsrätten ansett att nämndens överklagande kommit in i rätt tid och yrkade att det skulle avvisas. Kammarrätten fann i dom den 13 april 2011 att kammarrätten hade att pröva överklagandet på grund av att förvaltningsrätten bedömt att nämndens överklagande hade kommit in i rätt tid och översänt det till kammarrätten. Kammarrätten avslog A.J:s yrkande om avvisning och upphävde förvaltningsrättens dom i den del den hade överklagats.
A.J. överklagade kammarrättens dom hos Högsta förvaltningsdomstolen och yrkade att domen skulle ändras så att förvaltningsrättens dom fick stå kvar i sin helhet. Han anförde bl.a. följande. Det finns bara avgöranden om vad som gäller när en enskild överklagar för sent. Som offentlig part hade arbetsmarknads- och familjenämnden tre veckor på sig från dagen för domen till det att överklagandet skulle ha varit förvaltningsrätten till handa. Eftersom domen meddelades den 22 december 2010 skulle överklagandet ha kommit in till förvaltningsrätten senast den 12 januari 2011. Nämnden har daterat överklagandet den 13 januari 2011 och det kom in till förvaltningsrätten den 14 januari 2011. Det innebär att överklagandet kom in två dagar för sent. Dessa dagar var vanliga vardagar.
Arbetsmarknads- och familjenämnden bestred bifall till överklagandet och anförde bl.a. följande. Förvaltningsrättens dom innehöll uppenbart en felaktig bedömning. Nämnden överklagade domen endast i den del den avsåg kostnader som tidigare inte hade behandlats av nämnden. Överklagandet gjordes sista dagen inom överklagandetiden. Förvaltningsrättens dom kom in till nämnden den 23 december 2010.
Högsta förvaltningsdomstolen (2011-10-21, Billum, Carroll, Wells, Alexander, Duffy) yttrade: Skälen för avgörandet.
Av utredningen i målet framgår att arbetsmarknads- och familjenämndens överklagande av förvaltningsrättens dom kom in två dagar för sent. Förvaltningsrättens rättidsprövning innebar emellertid att överklagandet ansågs ha gjorts i rätt tid. Frågan i målet är om kammarrätten varit bunden av förvaltningsrättens ställningstagande.
Enligt 6 a § första stycket förvaltningsprocesslagen (1971:291), FPL, tillställs ett överklagande den myndighet som har meddelat det beslut som överklagas. Överklagandet ska ha kommit in inom tre veckor från den dag då klaganden fick del av beslutet eller, om klaganden är en part som företräder det allmänna, inom tre veckor från den dag förvaltningsrättens eller kammarrättens beslut meddelades.
I 6 a § andra stycket föreskrivs att den myndighet som har meddelat beslutet prövar om överklagandet har kommit in i rätt tid. Av samma stycke framgår vidare att huvudregeln är att myndigheten ska avvisa överklagandet om det kommit in för sent. Om överklagandet inte avvisas enligt 6 a § ska det enligt fjärde stycket överlämnas till den domstol som ska pröva överklagandet.
Samma ordning för överklagande gäller enligt förvaltningslagen (1986:223), FL. Den infördes i båda lagarna i samband med FL:s tillkomst och ersatte tidigare generella regler i FPL och den äldre förvaltningslagen (1971:290) om att klaganden skulle vända sig direkt till den högre instansen. I förarbetena uttalas bl.a. följande (prop. 1985/86:80 s. 74). Om myndigheten finner att överklagandet har kommit in i rätt tid behöver den inte meddela något formligt beslut om detta. Åtgärden att överlämna handlingarna får regelmässigt anses innefatta ett ställningstagande av innebörd att klagandens skrivelse har kommit in i rätt tid, ett ställningstagande som också binder den högre instansen. Sedan myndigheten har överlämnat handlingarna dit, ska överklagandet alltså anses ha skett i rätt tid.
Genom ändringarna i FPL infördes för förvaltningsdomstolarna en ordning som redan gällde för de allmänna domstolarna enligt rättegångsbalken. Utformningen av de nya bestämmelserna och motivuttalandena tyder på att man även beträffande den nu aktuella frågan avsett att bestämmelserna i FPL skulle ha samma innebörd som motsvarande regler i rättegångsbalken. Vad gäller rättegångsbalken har det länge ansetts att ett ställningstagande av underrätt som innebär att den inom ramen för sin behörighet funnit att överklagandet skett i rätt tid inte får prövas av den högre rätten utan är slutgiltigt (se Morgan, Rättegång VI, 3 uppl., s. 54 och Serrano, Rättegångsbalken, s. 50:29 f.).
Enligt Högsta förvaltningsdomstolens mening finns det inte anledning att tolka de aktuella bestämmelserna i FPL på ett annat sätt än vad som anses gälla enligt rättegångsbalken. Det får därför anses att kammarrätten blev bunden av förvaltningsrättens bedömning att arbetsmarknads- och familjenämndens överklagande kommit in i rätt tid. Som kammarrätten fann kunde den således inte bifalla A.J:s avvisningsyrkande utan hade att pröva målet i sak.
Det anförda innebär att överklagandet ska avslås.
Högsta förvaltningsdomstolens avgörande. Högsta förvaltningsdomstolen avslår överklagandet.