Återställande av försutten tid. I ärende om förklaring enligt 6 § namnlagen (1982:670) har den förälder vars namn barnet bar inte hörts och inte heller underrättats om TR:ns beslut. Fråga om föräldern haft laga förfall för underlåtenhet att i rätt tid fullfölja talan mot beslutet.
A.K. och A.W. har tillsammans sonen Johnson, född 1985. Malmö TR dömde d 23 okt 1986 till äktenskapsskillnad mellan J.W:s föräldrar och tillerkände A.W. vårdnaden om J.W..
Efter ansökan av A.W. såsom ställföreträdare för J.W., som då bar faderns efternamn, förklarade Malmö TR i beslut d 17 febr 1988 det förenligt med J.W:s bästa att få anta moderns efternamn W. Beslutet vann laga kraft.
A.K. ansökte hos HD om återställande av försutten tid för fullföljd av talan mot beslutet.
J.W. förklarade genom A.W. att han inte hade något att anföra med anledning av A.K:s ansökan.
Ärendet avgjordes efter föredragning.
Föredraganden, Bean, hemställde i betänkande att HD måtte meddela följande beslut: A.K. har uppgett att han inte hörts i ärendet vid TR:n trots att såväl barnets moder, A.W., som hennes ombud kände till hans adress. Som stöd för detta har han åberopat ett intyg, vari A.W. förklarat att hon inte motsatte sig att han gifte om sig. Intyget är undertecknat av A.W. och hennes ombud. Först d 18 okt 1988 fick han kännedom om TR:ns beslut.
A.W. har förelagts att avge skriftlig förklaring i målet. Hon har inte bestritt de uppgifter som A.K. lämnat. Dessa får därför godtas.
Enligt 45 § namnlagen (1982:670) skall domstolen i ärenden om förklaring att ett namnbyte enligt 6, 8 eller 9 § år förenligt med barnets bästa höra den vars efternamn barnet bär, om det kan ske.
Om sökanden upplyst TR:n om A.K:s adress hade hinder ej mött att ge honom tillfälle att yttra sig i namnärendet. Han skulle även, enligt förordningen (1987:1099) om skyldighet för domstol att underrätta parterna om utgången i mål och ärenden m m, ha erhållit meddelande om beslutet genom TR:ns försorg. Mot denna bakgrund får A.K. anses ha haft laga förfall för sin underlåtenhet att i rätt tid fullfölja talan mot beslutet.
HD bifaller på det sätt A.K:s ansökan om återställande av försutten tid att A.K. skall ha rätt att inom två veckor från dagen för HD:s beslut fullfölja talan mot TR:ns beslut genom att till TR:n inkomma med en besvärsinlaga, ställd till HovR:n över Skåne och Blekinge.
HD (JustR:n Myers, Miller och Brown, referent) fattade följande slutliga beslut: Av TR:ns akt framgår att A.K. inte hörts i namnärendet och att underrättelse om TR:ns beslut inte heller sänts till honom.
A.K. har uppgett att han i juni 1987 kom till Köpenhamn, att han numera är omgift med en danska, att såväl A.W. som hennes ombud känt till hans adress i Köpenhamn samt att han först d 18 okt 1988 fick veta att barnet bytt namn.
Till stöd för sitt påstående om A.W:s kännedom om hans adress har A.K. bl a åberopat ett d 2 sept 1987 dagtecknat intyg vari A.W. förklarat att hon inte motsatte sig att han gifte om sig. Intyget, som saknar adressat, är undertecknat av A.W. och hennes ombud. A.K. har påstått att han mottog intyget påföljande dag.
A.W. har inte bestritt de uppgifter som A.K. lämnat.
Enligt 45 § namnlagen (1982:670) skall domstolen i ärenden om förklaring att ett namnbyte enligt 6, 8 eller 9 § är förenligt med barnets bästa höra den vars efternamn barnet bär, om det kan ske.
I den till TR:n d 8 april 1987 inkomna ansökningen om förklaring enligt 6 § namnlagen hade angetts att A.K:s adress var okänd. Såvitt framgår av TR:ns akt har TR:n inte gjort några försök att efterforska hans adress. I den av socialnämnden i Malmö på begäran av TR:n gjorda utredningen i namnärendet anges emellertid att A.K. vid två tillfällen under hösten 1987 vänt sig till svenska ambassaden i Köpenhamn och ansökt om tillstånd att få resa in i Sverige för att besöka sonen. TR:n synes därför ha haft möjlighet att hos ambassaden efterfråga hans adress. Handlingarna får vidare anses utvisa att A.W. under namnärendets handläggning i TR:n fått kännedom om adressen. Enligt 2 § 3 och 5 st lagen (1964:807) om handläggning av domstolsärenden hade det då ålegat henne att underrätta TR:n härom.
Mot nu angiven bakgrund får A.K. anses haft laga förfall för sin underlåtenhet att i rätt tid fullfölja talan mot TR:ns beslut.
HD bifaller A.K:s ansökan om återställande av försutten tid och förordnar att A.K. skall ha rätt att inom två veckor från dagen för HD:s beslut fullfölja talan mot Malmö TR:s beslut genom att till TR:n komma in med en besvärsinlaga, ställd till HovR:n över Skåne och Blekinge.
Snyder, med vilken JustR Vängby förenade sig, var av skiljaktig mening och anförde: J.W. har i sin ansökan om namnbyte, vilken inkommit till TR:n d 8 april 1987, uppgivit att A.K:s adress var okänd. Av TR:ns akt framgår ej att TR:n gjort något försök att efterforska adressen. I det yttrande som TR:n enligt 45 § namnlagen skall inhämta från socialnämnden i ärende om barns namnbyte har visserligen uppgivits att A.K. vid två tillfällen under hösten 1987 vänt sig till svenska ambassaden i Köpenhamn och ansökt om tillstånd att få resa in i Sverige för att besöka sonen men även upplysts att en av nämnden gjord förfrågan hos Köpenhamns folkeregister inte givit någon ledtråd beträffande A.K:s vistelseadress.
Av utredningen kan ej dragas den slutsatsen att A.W. eller J.W:s ombud haft kännedom om A.K:s adress i Köpenhamn. Det har ej heller mot bakgrund av den av socialnämnden gjorda utredningen och vad som i övrigt av J.W. upplysts i ärendet ålegat TR:n att verkställa ytterligare undersökning rörande A.K:s adress. A.K. kan med hänsyn härtill inte anses ha haft laga förfall för sin underlåtenhet att i rätt tid fullfölja talan mot TR:ns beslut. Jag lämnar därför hans ansökan om återställande av försutten tid utan bifall.