Hovrätten har, oaktat reglerna om villkorlig frigivning numera är fakultativa, meddelat förordnande att tilltalad, som dömts till fängelse, skulle kvarbli i häkte längst till den dag då han tidigast skulle kunna bli villkorligt frigiven, om han hade verkställt det honom ådömda fängelsestraffet.
Malmö tingsrätt, avd. 5:3, dömde genom dom den 9 augusti 1994 Green, som var häktad i målet, för grovt rattfylleri och olovlig körning till fängelse 4 månader. Tingsrätten förordnade att Green skulle, på grund av risk för fortsatt brottslig verksamhet, kvarbli i häkte till dess domen i ansvarsdelen vann laga kraft mot honom.
Green överklagade domen och yrkade bl.a. att påföljden skulle bestämmas till skyddstillsyn. Han begärde vidare att bli försatt på fri fot. Åklagaren bestred ändring och det särskilda frifotsyrkandet.
Hovrätten över Skåne och Blekinge (1994-10-03, hovrättsråden Mendez och Gardner, adjungerade ledamoten f.d. hovrättsrådet Robinson, referent, samt nämndemännen Hawkins och Roberson) fastställde på anförda skäl tingsrättens domslut samt meddelade i häktningsfrågan följande beslut:
Green skall kvarbli i häkte tills domen i ansvarsdelen vinner laga kraft mot honom, dock längst till den dag då han, om han hade verkställt det honom ådömda fängelsestraffet, tidigast skulle kunna bli villkorligt frigiven från detta straff.
Som motivering till beslutet anförde hovrätten i domen: Det finns en påtaglig risk för att Green fortsätter sin brottsliga verksamhet. Han skall därför kvarbli i häkte tills domen i ansvarsdelen vinner laga kraft. Häktningen bör dock inte bestå under längre tid än fram till den dag då Green, om han hade verkställt det honom ådömda fängelsestraffet, tidigast skulle kunna bli villkorligt frigiven från detta straff.