Fullföljdsförbudet i 54 kap 7 § RB är inte tillämpligt i fall där HovR ogillat invändning om att svensk domstol överhuvud ej är behörig att uppta målet. Sedan HovR meddelat visst beslut med tillkännagivande att talan mot beslutet inte fick föras, anförde part besvär över beslutet. Besvärsinlagan inkom till HovR:n först efter det att fyra veckor förflutit från dagen för HovR:ns beslut. Härom underrättades partens ombud genom HovR:ns försorg. Ombudet framställde likväl önskemål om att inlagan skulle översändas till HD, och detta önskemål efterkom HovR:n som även översände akten i målet. Vid angivna förhållanden ansågs besvärsinlagans översändande till HD inte böra tilläggas betydelsen att talan skulle anses ha fullföljts i föreskriven ordning. HD, som fann att parten ägt föra talan mot beslutet, förordnade därför att handlingarna skulle återsändas till HovR:n för prövning som avses i 56 kap 3 § RB.
(Jfr, beträffande den första frågan 1969 s 179 och beträffande den andra frågan 1982 s 823)
I ansökan om stämning, vilken inkom till Malmö TR d 13 juli 1981, yrkade Osby Fastighets AB (nedan kallat OFAB) förpliktande för Kemi Oy att till OFAB utge 175 985 kr 50 öre avseende levererad köksutrustning jämte ränta. Som grund för yrkandet anfördes bl a, att OFAB under hösten 1976 i Malmö träffat avtal med Kemi om köp av köksinredningar och att Kemi därvid företrätts av en person vid namn E.S. eller det av denne ägda Cunningham.
Efter att ha erhållit del av stämningen yrkade Kemi, att TR:n måtte avvisa OFAB:s talan på den grunden att TR:n inte var behörig att upptaga denna enär Wagner, som är ett finskt aktiebolag med säte i Finland, saknade hemvist i Malmö.
I påminnelse åberopade OFAB, att TR:n enligt 10 kap 3-5 §§ RB var rätt forum på grund av att Kemi dels hade egendom i Malmö, dels ingått förbindelse i Malmö, dels drev handel med monteringsfärdiga trähus från fast driftställe i Malmö.
TR:n (rådmannen Burton) ogillade genom beslut d 1 okt 1981 Kemis yrkande om avvisning av OFAB:s talan.
Kemi anförde besvär i HovR:n över Skåne och Blekinge. Kemi yrkade, att HovR:n måtte undanröja TR:ns beslut och återförvisa målet till TR:n för förnyad handläggning av frågan om avvisning eller, i andra hand, avvisa OFAB:s talan. Till stöd för förstahandsyrkandet åberopade Kemi, att TR:n meddelat sitt beslut utan att Kemi beretts tillfälle att yttra sig över de av OFAB åberopade grunderna för rättens behörighet och att härigenom förekommit sådant rättegångsfel som påverkat TR:ns beslut och inte kunde avhjälpas i HovR:n. Kemi gjorde i övrigt gällande dels att bolaget saknade egendom i Malmö, dels att varken E.S. eller S:s Husförsäljning & Konsult AB haft behörighet att träffa för Kemi bindande överenskommelser och att bolaget därför inte ingått förbindelse eller ådragit sig gäld inom domsagan, dels att bolaget aldrig drivit rörelse från fast driftställe i Malmö.
OFAB bestred ändring.
HovR:n (hovrättslagmannen Morales, hovrättsrådet Ross samt adj led Santana, referent, och Johnson) anförde i beslut d 5 april 1982:
Skäl. Anledning saknas att återförvisa frågan om rättegångshinder till TR:n.
OFAB har som grund för sin talan åberopat ett i Malmö ingånget avtal mellan parterna. Kemi har lämnat obestritt att OFAB med E.S. i Malmö träffat överenskommelse om köp av viss utrustning. Kemi har emellertid gjort gällande att varken E.S. eller hans bolag haft behörighet att företräda Kemi och att Kemi således inte ingått någon förbindelse med OFAB i Malmö. Avgörandet av denna senare fråga är att hänföra till själva saken i målet. Med hänsyn till det anförda har hinder inte förelegat för TR:n att upptaga den av OFAB förda talan till prövning.
Slut. HovR:n lämnar besvären utan bifall.
Mot HovR:ns beslut får talan inte föras.
I en till HD ställd besvärsinlaga, vilken inkom till HovR:n d 4 maj 1982, yrkade Kemi, som gjorde gällande att bolaget ägde föra talan mot HovR:ns beslut, att OFAB:s talan måtte avvisas och i andra hand att målet på grund av rättegångsfel måtte återförvisas till TR:n.
Referenten i HovR:n underrättade bolagets ombud om att inlagan inkommit först efter det att fyra veckor förflutit från dagen för HovR:ns beslut. Sedan ombudet förklarat att han trots detta önskade att inlagan översändes till HD, sändes inlagan och handlingarna i HovR:ns akt till HD.
Målet avgjordes efter föredragning.
Föredraganden, Stevenson, hemställde i betänkande, att HD måtte meddela följande beslut: Fullföljdsförbudet i 54 kap 7 § RB är inte tillämpligt i fall där HovR ogillat invändning om att svensk domstol överhuvud ej är behörig att uppta målet. Med hänsyn härtill har Kemi ägt föra talan mot HovR:ns beslut.
Av handlingarna framgår, att Kemis ombud genom HovR:ns försorg underrättats om att besvärsinlagan inkommit till HovR:n först efter det att fyra veckor förflutit från dagen för HovR:ns beslut, att ombudet likväl framställt önskemål om att inlagan skulle översändas till HD och att översändandet av inlagan jämte HovR:ns akt i målet skett till efterkommande av detta önskemål. Vid angivna förhållanden bör besvärsinlagans insändande till HD inte tilläggas betydelsen att talan mot HovR:ns beslut skall anses ha fullföljts i föreskriven ordning.
På grund av det anförda förordnar HD att handlingarna i målet skall återsändas till HovR:n som har att verkställa i 56 kap 3 § RB föreskriven prövning.
HD (JustR:n Morgan, Harrison, Burton, referent, Miranda och Christian) fattade slutligt beslut i enlighet med betänkandet.