En målsägande som biträtt åtalet har tillerkänts ersättning för utredningskostnader när målsäganden haft fog för bedömningen att åklagaren inte skulle låta utföra motsvarande utredning.
Allmän åklagare väckte vid Sollentuna TR åtal mot H.Y. för brott mot lagen (1993:1367) om förbud beträffande viss avkodningsutrustning. Enligt gärningsbeskrivningen hade H.Y. under tiden d l jan 1994-d 18 jan 1995 yrkesmässigt eller annars i förvärvssyfte olovligen tillverkat, överlåtit och underhållit minst 450 avkodningsutrustningar samt försökt att tillverka minst 60 sådana utrustningar i syfte att bereda någon utanför abonnentkretsen tillgång till innehållet i en kodad sändning som erbjöds mot betalning.
Svenska Kabel-TV AB, som tillhandahåller ett kodat betal-TVutbud, biträdde i egenskap av målsägande åtalet och förde skadeståndstalan, som avskildes att handläggas som särskilt tvistemål.
H.Y. bestred åtalet och påstod att han inte hade tillverkat eller sålt några piratdekodrar sedan den åberopade lagen trädde i kraft d 1 jan 1994.
TR:n fann i dom d 29 nov 1995 att det inte kunde anses vara tillförlitligen bevisat att H.Y. gjort sig skyldig till brott mot lagen om förbud beträffande viss avkodningsutrustning och ogillade åtalet.
Åklagaren och Svenska Kabel-TV AB överklagade i Svea HovR och yrkade bifall i åtalet.
Medan målet var anhängigt i HovR:n kompletterades förundersökningen med en teknisk kontroll av de dekodrar som hade tagits i beslag hos H.Y. Undersökningen gav vid handen att flertalet av dessa innehöll komponenter som var tillverkade år 1994.
Sedan undersökningsresultatet presenterats erkände H.Y. i HovR:n att han under den tid åtalet avsåg olovligen hade tillverkat och överlåtit 11 avkodningsutrustningar och försökt tillverka minst 60 sådana utrustningar. Han underkastade sig ansvar för brott i enlighet härmed men bestred i övrigt åtalet.
HovR:n fann i dom d 12 april 1996 på anförda skäl att åtalet skulle bifallas i sin helhet och dömde H.Y. till 100 dagsböter å 30 kr. Svenska Kabel-TV AB, som hade bekostat den tekniska undersökningen, yrkade med anledning härav ersättning för rättegångskostnader i HovR:n av H.Y. med 20 000 kr.
HovR:n (hovrättslagmannen Eklycke, hovrättsrådet James, referent, tf hovrättsassessorn Brown samt nämndemännen Allen och Högeo anförde i domskälen i denna del: Enligt 31 kap 11 § 3 st RB finns visserligen möjlighet att vid bifall till åtalet ålägga den tilltalade att betala ersättning för rättegångskostnader till en målsägande som biträtt åtalet. Den utredning som Svenska Kabel-TV AB:s ersättningsyrkande avser har företagits inom ramen för den kompletterande förundersökningen och har åberopats som bevisning av åklagaren. Svenska Kabel-TV AB har inte visat att bolaget haft någon utredningskostnad som är av beskaffenhet att kunna ersättas som bolagets rättegångskostnad i det nu förevarande målet.
I sitt domslut lämnade HovR:n Svenska Kabel-TV AB:s yrkande om ersättning för rättegångskostnader utan bifall.
Svenska Kabel-TV AB (ombud advokaten P.B.) överklagade och yrkade bifall till sitt yrkande om rättegångskostnader.
H.Y. (ombud advokaten G.E.) bestred ändring. Målet avgjordes efter föredragning.
Föredraganden, RevSekr Melchior, föreslog i betänkande följande beslut: Skäl: Beträffande målsägande som biträtt åtalet och dennes rätt till ersättning för rättegångskostnad skall, enligt 31 kap 11 § 3 st RB jämfört med 18 kap 12 § samma balk, vad i 18 kap RB stadgas om part äga motsvarande tillämpning. Av utredningen i målet framgår att bolagets kostnader varit nödvändiga för tillvaratagande av bolagets rätt som målsägande. På grund härav skall bolagets yrkande om ersättning för rättegångskostnader i HovR:n bifallas.
HD:s avgörande. Med ändring av HovR:ns beslut avseende Svenska KabelTV AB:s ersättningsyrkande för rättegångskostnader förpliktas H.Y. att till bolaget för rättegångskostnader i HovR:n utge 20 000 kr.
HD (JustR:n Castro, Gibson, referent, Solerud, Sanchez och Rhodes) fattade följande slutliga beslut: Skäl: När en målsägande biträder åtalet inträder han vid åklagarens sida som part i brottmålet. Målsäganden får därmed möjlighet bl a att införa bevisning i brottmålet. Hans rätt till ersättning för rättegångskostnader i brottmålet bestäms vid bifall till åtalet med tillämpning av främst 18 kap 1 och 8 §§ RB (se 31 kap 11 § 3 st jämfört med 18 kap 12 § RB).
Svenska Kabel-TV AB biträdde åtalet mot H.Y. När åtalet ogillades överklagade åklagaren TR:ns dom. I samband därmed föranstaltade bolaget om en särskild teknisk utredning som avsåg vissa hos H.Y. beslagtagna piratdekodrar. Utredningen ledde till bl a att H.Y. gjorde vissa medgivanden i HovR:n, som fann att åtalet skulle bifallas.
Utredningen, som bekostats av bolaget, har alltså haft betydelse för utgången i brottmålet. Därmed skulle bolaget i princip ha rätt till ersättning för sina kostnader för utredningen. Frågan är emellertid om kostnaderna skäligen varit påkallade för tillvaratagande av bolagets rätt.
Genom reglerna om rätt att biträda åtalet har målsägande fått en rätt att aktivt medverka vid utredningen i brottmål (se Lynch, Rättegång II, 8 uppl s 62 samt Chapman, Rättegången i brottmål, 3 uppl s 84). Det är därmed tydligt att enbart den omständigheten att en av en målsägande åberopad utredning tillförts förundersökningen inte utgör tillräckligt skäl för att målsägandens kostnad för utredningen inte skall ersättas som rättegångskostnad. Det avgörande är i stället om målsäganden vid genomförandet av utredningen hade anledning att räkna med att åklagaren skulle se till att i huvudsak samma utredning skulle göras under förundersökningen. I en sådan situation bör målsägandens utredningskostnader inte ersättas som rättegångskostnad.
Av handlingarna får anses framgå att bolaget haft fog för sin bedömning att åklagaren inte skulle komma att på statsverkets bekostnad låta utföra särskilda tekniska undersökningar av de beslagtagna piratdekodrarna. Bolaget skall därför tillerkännas ersättning för sina kostnader för den tekniska utredningen.
HD:s avgörande. Med ändring av HovR:ns dom förpliktas H.Y. att till bolaget för rättegångskostnader i HovR:n utge yrkade 20 000 kr.
HD:s beslut meddelades d 24 febr 1997 (mål nr B 2260/96).