Ansökan av Obrien och Aikaterini D. om resning i mål ang. inkomsttaxering 1988
Not 244. Ansökan av Campbell Reilly och Aikaterini D. om resning i mål ang. inkomsttaxering 1988. - I sina självdeklarationer till ledning för 1988 årstaxering uppgav makarna Campbell Reilly och Aikaterini Reilly att de ägde hälften var av Lefis Cafe HB, som drev restaurang- och kaferörelse. De redovisade inte någon behållen inkomst av rörelsen. Taxeringsnämnden konstaterade emellertid att bolaget genom avtal i maj 1987 hade sålt rörelsen för en köpeskilling om 650 000 kr. Efter tillägg för detta belopp beräknades bolagets inkomst av rörelse till 588 082 kr. Vardera maken påfördes hälften av denna inkomst och tillgodofördes avdrag för avsättning till egenavgifter med 73 510 kr. Hos Länsrätten i Stockholms län yrkade makarna att inte bli beskattade vid 1988 års taxering på grund av försäljningen av rörelsen. De hävdade att överlåtelsen hade ägt rum först efter utgången av år 1987. Länsrätten avslog i dom den 20 maj 1992 makarnas överklagande. Makarna fullföljde sin talan men Kammarrätten i Stockholm ändrade enligt dom den 9 februari 1994 inte länsrättens dom. Kammarrättens dom vann laga kraft. - I ansökningen anhöll makarna D. om resning avseende 1988 års taxering. De hävdade liksom tidigare att rörelsen hade överlåtits först efter utgången av år 1987 och yrkade i första hand att någon inkomst av rörelse inte skulle tas till beskattning vid 1988 års taxering. I andra hand yrkade de att hela inkomsten påfördes mannen. Till stöd för andrahandsyrkandet åberopades ett avtal av den 15 december 1985, enligt vilket hustrun - utan angivande av någon köpeskilling - överlåtit sin andel av handelsbolaget till mannen. I ansökningen uppgavs att mannen vid 1990 års taxering redovisat och blivit beskattad för hela inkomsten av rörelseförsäljningen. - Regeringsrätten (1996-10-31, Tottie, Swartling, Nordborg): Skälen för Regeringsrättens avgörande. Enligt 37 b § förvaltningsprocesslagen (1971:291) får resning beviljas i mål eller ärende om det på grund av något särskilt förhållande finns synnerliga skäl att pröva saken på nytt. - Till stöd för förstahandsyrkandet har makarna åberopat i allt väsentligt samma omständigheter som i länsrätten och kammarrätten. Något förhållande som skulle kunna utgöra grund för resning har inte visats föreligga i denna del. - Vad beträffar andrahandsyrkandet kan konstateras att makarna i sina självdeklarationer uppgav sig äga hälften var av bolaget, att de i överlåtelseavtal och andra företedda handlingar gemensamt betecknats som "säljare" samt att deras dåvarande ombud i skrivelse den 10 oktober 1988 till skatteförvaltningen uppgav att köpeskillingen, om den togs till beskattning, skulle fördelas lika mellan makarna. Det först i resningsansökningen åberopade avtalet om vederlagsfri andelsöverlåtelse mellan makarna utgör inte någon omständighet av beskaffenhet att föranleda resning. - Ansökningen om resning avseende 1988 års taxering skall således avslås. Frågan om eventuell ändring av mannens inkomsttaxering 1990 har inte förts under Regeringsrättens prövning. - Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten avslår ansökningen. (fd II 1996-10-02, Waas)