I ett överklagat mål vari ett företags burk för rengöringsmedel har befunnits vilseledande har skadestånd för förlorad försäljning till följd av överträdelsen uppskattats med stöd av 35 kap. 5 § rättegångsbalken.
ÖVERKLAGAT AVGÖRANDE
Marknadsdomstolen fastställer tingsrättens domslut.
Existo Import AB och Elliott ska solidariskt ersätta N. Försäljning i Osby Aktiebolag dess rättegångskostnader i Marknadsdomstolen med sjuttiotretusensjuhundrasjuttiofyra (73 774) kr, varav 69 387 kr avser ombudsarvode, jämte ränta enligt 6 § räntelagen (1975:635) från dagen för Marknadsdomstolens dom till dess betalning sker.
Existo Import AB (Existo) och Elliott har yrkat att Marknadsdomstolen, med ändring av tingsrättens dom, ska ogilla N. Försäljning i Osby Aktiebolags (N. Försäljning) talan. Vidare har de yrkat att N. Försäljning, oavsett utgången i målet, ska stå för sina rättegångskostnader. Detta yrkande avser kostnaderna i såväl tingsrätten som Marknadsdomstolen. Slutligen har de yrkat att Marknadsdomstolen, för det fall tingsrättens dom i sak fastställs, ska besluta om att N. Försäljning ändå ska stå för rättegångskostnaderna.
N. Försäljning har bestritt Existos och Lara yrkanden.
Parterna har yrkat ersättning för rättegångskostnader i Marknadsdomstolen.
Parterna har i Marknadsdomstolen i allt väsentligt åberopat samma grunder och omständigheter till stöd för sin talan som vid tingsrätten.
Förnyade förhör har hållits med B. A., Singleton och Clark Parterna har åberopat skriftlig bevisning.
Sedan den 1 juli 2008 gäller en ny marknadsföringslag (2008:486), MFL. Av övergångsbestämmelserna framgår bland annat att bestämmelserna i 4-22 och 29-36 §§ MFL ska tillämpas också på marknadsföring som har vidtagits före ikraftträdandet, om inte åtgärden var tillåten enligt äldre föreskrifter. Det stadgas vidare att bestämmelsen om skadestånd i 29 § i den äldre marknadsföringslagen (1995:450) fortfarande ska tillämpas i fråga om överträdelser som skett före den nya lagens ikraftträdande. Detta innebär att Marknadsdomstolen har att tillämpa bestämmelserna i MFL vad gäller vilseledande efterbildning och vilseledande om kommersiellt ursprung men den äldre marknadsföringslagens bestämmelse i skadeståndsfrågan.
Marknadsdomstolen gör följande bedömning.
Marknadsdomstolen konstaterar inledningsvis att det saknas anledning att göra annan bedömning av frågan om vilseledande efterbildning och vilseledande om kommersiellt ursprung än den som tingsrätten har gjort och som grundar sig på dels Marknadsdomstolens dom av den 22 juni 2004 (MD 2004:15), dels Helsingborgs tingsrätts dom av den 30 oktober 2007. Marknadsföringen är följaktligen vilseledande enligt 10 och 14 §§ MFL. För att marknadsföringen ska anses otillbörlig måste den också enligt 8 § MFL påverka eller sannolikt påverka mottagarens förmåga att fatta ett välgrundat affärsbeslut. Det står enligt Marknadsdomstolens mening klart att sådan påverkan förelegat.
Existo och Elliott har genom ovan nämnda dom från Marknadsdomstolen blivit förbjudna att marknadsföra den i det målet påtalade förpackningen eller annan liknande förpackning som är förväxlingsbar med N. Försäljnings förpackning. Marknadsdomstolen finner, i likhet med tingsrätten, att Moore och Elliott uppsåtligen har brutit mot detta förbud och att det måste hållas för visst att N. Försäljning har gått miste om viss försäljning och härigenom drabbats av en skada som Moore och Elliott, i enlighet med 29 § den äldre marknadsföringslagen, är skyldiga att ersätta.
Det åligger N. Försäljning att styrka omfattningen av den skada som ersättning yrkas för. N. Försäljning har bl.a. åberopat förhör med S. P N., fakturor samt en sammanställning över försäljningen av produkten till Existo, tingsrättens domsbilaga 1, för att styrka skadans omfattning. Det torde dock inte vara möjligt att närmare fastställa hur många fler förpackningar N. Försäljning skulle ha sålt om Moore och Elliott inte hade sålt sin produkt i den förbjudna förpackningen. Marknadsdomstolen finner att N. Försäljning har förebringat den utredning som skäligen har kunnat åstadkommas och att det således finns möjligheter att tillämpa bevislättnadsregeln i 35 kap. 5 § rättegångsbalken och uppskatta skadan till ett belopp som kan anses skäligt. Härvid beaktar Marknadsdomstolen särskilt att Moore och Elliott uppsåtligen under en längre tid och i strid mot gällande förbud enligt Marknadsdomstolens dom av den 22 juni 2004 fortsatt att marknadsföra en förpackning som är att hänföra till ”annan liknande förpackning”. Vid en sådan bedömning finner Marknadsdomstolen att skadan skäligen kan uppskattas till det av tingsrätten fastställda beloppet.
Existo och Elliott har invänt att Moore slutade att marknadsföra den omtalade produkten i maj 2004 och att marknadsföringen därefter skedde i ett annat bolag. Det åligger Existo och Elliott att styrka detta påstående. Av de handlingar som varit aktuella i målet, bl.a. fakturor utställda efter maj 2004 där Existo stått som säljare och där angivet postgironummer tillhört Existo, framgår tvärtom att Existo har fortsatt att sälja produkten. Således ska Existo solidariskt med B. A. ersätta N. Försäljning för liden skada.
Marknadsdomstolen delar tingsrättens bedömning avseende utdömt skadestånd för goodwillförlust.
I enlighet med det anförda ska tingsrättens domslut fastställas i dess helhet.
Vid denna utgång ska Existo och Elliott förpliktas att ersätta N. Försäljning för dess rättegångskostnader. Marknadsdomstolen finner inte skäl att frångå huvudregeln i 18 kap. 1 § rättegångsbalken. N. Försäljning har yrkat ersättning för sina rättegångskostnader i Marknadsdomstolen med 73 774 kr, varav 69 387 kr avser ombudsarvode och resten avser utlägg. Existo och Elliott har överlämnat till rätten att pröva skäligheten av det yrkade beloppet. Marknadsdomstolen finner med hänsyn tagen till målets omfattning och beskaffenhet att den yrkade ersättningen är skälig. Vad gäller kostnaderna i tingsrätten gör Marknadsdomstolen ingen annan bedömning än den som tingsrätten har gjort.