Inskrivning hos försäkringskassa (utländsk medborgare anställd på utländsk ambassad)
Not 93. Överklagande av Hikkaduwage P. G. ang. inskrivning hos försäkringskassa. - Hikkaduwage P. Kane var medborgare i Sri Lanka. Hon kom i april 1988 till Sverige och tillträdde då en anställning hos andresekreteraren vid SaudiArabiens ambassad. Under år 1989 började hon arbeta som kokerska vid sudanske ambassadörens residens. I oktober 1990 anmälde hon till Stockholms läns allmänna försäkringskassa att hon önskade bli inskriven hos kassan. Sedan försäkringskassan hade fått uppgift dels från Utrikesdepartementet om att hon tillhörde kategorin privattjänare, dels från Sudans ambassad om att hon inte hade socialförsäkringsskydd i något annat land, beslutade kassan den 9 november 1990 att skriva in henne med verkan från den 1 juli 1990. Kassan fick senare uppgift om att hon inte avlönades av den sudanske ambassadören utan av ambassaden. Med anledning härav beslutade kassan den 21 februari 1992, med stöd av 20 kap. 10 a § lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL), att avföra henne ur registret över inskrivna försäkrade, likaledes med verkan från den 1 juli 1990. Hon överklagade detta beslut. Försäkringskassan konstaterade i beslut den 26 juni 1992 att överklagandet hade kommit in för sent och fann vid en omprövning enligt 20 kap. 10 a § AFL att beslutet den 21 februari 1992 var riktigt och inte kunde ändras. Hon överklagade beslutet av den 26 juni 1992 i rätt tid. -Länsrätten i Stockholms län (1992-10-02, ordf. Lee) avslog överklagandet och Kammarrätten i Stockholm (1993-04-26, Lee, Hughes, Bridges), dit klaganden fullföljt sin talan, delade länsrättens bedömning och ändrade inte den överklagade domen. - Hos Regeringsrätten vidhöll klaganden yrkandet om fortsatt inskrivning hos försäkringskassan och underströk att hon helt saknade sjukförsäkring och andra sociala förmåner. - Riksförsäkringsverket bestred bifall till överklagandet. Som grund anförde verket i huvudsak följande. Klaganden var under sin anställning vid Sudans ambassad inte att betrakta som privattjänare utan som tjänstepersonal. Oavsett detta var hon enligt Wienkonventionen undantagen från att omfattas av bestämmelserna om social trygghet i Sverige, eftersom hon inte hade varit stadigvarande bosatt här när hon tillträtt sina tjänster vid respektive arbetsplatser. Hon kunde därför inte vara inskriven i svensk försäkringskassa. - Regeringsrätten (1996-05-08, Robinson, Love, Peterson, Swartling): Skälen för Regeringsrättens avgörande. Försäkringskassans beslut den 21 februari 1992 innebar att inskrivningen av klaganden upphävdes. Beslutet vann laga kraft. För en ändring enligt 20 kap. 10 a § AFL fordras i förevarande fall att beslutet blivit oriktigt antingen på grund av att det fattats på uppenbart felaktigt eller ofullständigt underlag eller på grund av uppenbart felaktig rättstillämpning eller annan liknande orsak. - Av 1 kap. 3 och 4 §§ AFL framgår att den som utan att vara svensk medborgare är bosatt här skall vara försäkrad enligt AFL och - från 16 års ålder - inskriven hos svensk försäkringskassa. Emellertid följer av artikel 37 mom. 3 i den s.k. Wienkonventionen om diplomatiska förbindelser - som på grund av 1 och 2 §§ lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall skall gälla trots vad som föreskrivs i bl.a. AFL - att den som är medlem av en utländsk beskicknings tjänstepersonal skall undantas från svensk socialförsäkring, om personen i fråga inte är svensk medborgare eller “stadigvarande bosatt” i Sverige. - Försäkringskassans beslut den 21 februari 1992 får anses grundat på att klaganden bedömdes tillhöra sudanska ambassadens tjänstepersonal och inte ansågs vara stadigvarande bosatt här i den mening som avses i Wienkonventionen. Det har inte framkommit att beslutet fattats på uppenbart felaktigt eller ofullständigt underlag. Inte heller kan beslutet anses ha blivit oriktigt på grund av uppenbart felaktig rättstillämpning eller annan liknande orsak. Förutsättningar för ändring enligt 20 kap. 10 a § AFL föreligger därför inte. - Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten fastställer det slut som kammarrättens dom innehåller. (fd II 1996-04-16, Martinez)