Tillstånd att bereda och konservera grönsaker, frukt, bär och rotfrukter -----Miljööverdomstolen (MÖD) uttalade att det bör eftersträvas att belastningen på ett kommunalt reningsverk i form av processavloppsvatten från en konservindustri blir konstant för att undvika driftstörningar och överutsläpp. MÖD fann därför att riktvärde och veckomedelvärde för dessa utsläpp (avloppsvattenmängd, BOD7, totalkväve, totalfosfor) bör beräknas utifrån den tid då verksamheten rent faktiskt är i drift, i detta fall som dygnsmedelvärden.
ÖVERKLAGAT AVGÖRANDE
Tillstånd enligt miljöbalken att bereda och konservera grönsaker, frukt, bär och rotfrukter vid Procordia Food AB i Mörbylånga kommun, Kalmar län
Miljööverdomstolen ändrar miljödomstolens dom endast på det sättet att villkorspunkten 3 rörande utsläpp till vatten ges följande lydelse:
De avloppsvatten- och föroreningsmängder som avleds till kommunens avloppsreningsverk får som riktvärden och gränsvärde uppgå till högst följande värden:
Veckomedelvärden skall beräknas på driftdygnen under en kalendervecka. Med driftdygn avses dygn då anläggningen är i drift och samtidigt leder avloppsvatten till avloppsnätet.
Länsstyrelsen i Kalmar län har i första hand yrkat att Miljööverdomstolen skall fastställa villkorspunkten 3 i länsstyrelsens (miljöprövningsdelegationens) beslut. I andra hand har länsstyrelsen yrkat att miljödomstolens formulering av villkorspunkten 3 skall gälla med det tillägget att riktvärde och veckomedelvärde skall avse och beräknas utifrån den tid då verksamheten (processerna) är i gång och utsläpp till kommunens avloppsreningsverk sker (driftsdygn).
Procordia Food AB har bestritt bifall samt gjort gällande att miljödomstolens formulering av villkorspunkten 3 skall ändras så att gränsvärdet för BOD7, 2 100 kg/d, skall utgöra ett månadsmedelvärde.
Miljööverdomstolen har med stöd av 23 kap. 6 § första stycket första meningen miljöbalken avgjort målet utan huvudförhandling.
Tekniska nämnden i Mörbylånga kommun har yttrat sig till Miljööverdomstolen.
Länsstyrelsen har anfört följande till stöd för sin talan. Miljöprövningsdelegationen har i sitt beslut noga övervägt förhållandena vid det kommunala avloppsreningsverket i Färjestaden när det gäller föroreningsbelastning. Särskild hänsyn har tagits till dimensionerings- och driftsförutsättningar vid avloppsreningsverket sett utifrån de speciella förutsättningar som råder i samband med den stora tillströmningen av turister sommartid. Likaså har bolagets driftsförutsättningar vid verksamheten i Färjestaden vägts in, sett utifrån såväl säsongsrelaterad som mera normalveckorelaterad drift. Det mest ändamålsenliga var att i villkorspunkten 3 föreskriva utsläppsvärden, såväl riktvärden som gränsvärde, relaterade till enskilt dygn. Om riktvärden anges som veckomedelvärden blir följden att verksamheten vid anläggningen under en normalarbetsvecka kan bedrivas så att utsläpp av BOD kan ske med gränsvärdesmängder (2 100 kg/d) under varje dygn måndag till fredag och att verksamheten under veckan sedan står stilla lördag och söndag. Det skulle motsvara ett riktvärde som veckomedelvärde av 1 500 kg (sju dygn) jämfört med lovgivna 1 600 kg vilket ligger inom medgivet riktvärde enligt miljödomstolens villkorsformulering. Samma resonemang gäller för övriga utsläppsparametrar.
Bolaget har, utöver vad som anfördes vid miljödomstolen, här tillagt bl.a. följande. Vad gäller den speciella belastningssituationen vid kommunens reningsverk har bolaget visat hur bolagets processavloppsvatten i olika avseenden påverkar reningsverket såväl positivt som negativt. Det är alltså självklart inte så att höga BOD- värden i sig ger en negativ påverkan, utan reningsverksproblemen är som störst under sommarmånaderna med hög belastning från semesterboende och inga utsläpp från bolaget. Däremot är en jämn tillförsel av processavloppsvatten till reningsverket alltid av värde.
Tekniska nämnden har lämnat följande yttrande.
I den tekniska beskrivningen till Mörbylånga kommuns ”Ansökan om tillstånd till utsläpp av avloppsvatten från Färjestadens avloppsreningsverk till Kalmar-sund” anges följande uppgifter för den framtida dimensionerande belastningen:
Med utgångspunkt från reningsresultaten under försöksperioden och under förutsättning att det inte sker några större förändringar i bolagets drifttider för de olika processperioderna kan följande dimensionerande belastningar anges:
En uthållig process med utgående halter under tillståndshalterna BOD7 10 mg/l resp. Ntot 15 mg/l klarar belastningen 1500 kg BOD7/d och 100 kg Ntot/d. När BOD7-belastningen överstiger 2 000 kg/d reduceras den Ntot- reducerande effekten då hela den biologiska processen måste tas i anspråk för BOD7-reduktionen. Vid enbart BOD7-reduktion kan anläggningen klara att rena 3 000 kg BOD7/d till föreslagen tillståndshalt. Om BOD7-belastningen är mindre än 2 000 kg/d och om tillräckligt med kol finns tillgängligt kan upp till 160 kg Ntot/d reduceras till föreslagen tillståndshalt 15 mg/l under kortare perioder.
Ovan angivna belastningar förutsätter att bolaget utjämnar utgående processavloppsvatten under hela dygnet så att bolagets tillståndsgivna utsläpp om 1 500 kg BOD7/d vid normalproduktion och 2 100 kg BOD7/d vid högsäsongsdrift innebär en maximal belastning till avloppsverket av 65 respektive 90 kg BOD7/timme. Dessutom måste utgående pH-värde från Procordia Food under hela dygnet hållas inom tillståndsgivna gränser (6,5-9) för att inte störa den biologiska processen i avloppsreningsverket. Det är utifrån denna bedömning som dimensionerande total belastning till verket angivits till:
vilket utgör underlag för länsstyrelsens beslut om tillstånd den 14 augusti 1996.
Den biologiska processen på avloppsreningsverket är känslig för stora variationer i inkommande belastning vilket är ett vanligt problem när industrier av denna typ är anslutna. Den biologiska aktiviteten kan anpassa sig till en viss belastning efter en tid, det växer till tillräckligt stor mängd bakterier för att kunna omhänderta aktuell mängd inkommande ”mat”. Om då inkommande ”mat” plötsligt minskar kraftigt kommer det att bli svält bland bakterierna och de mår då inte bra. När så ”maten” på nytt kommer i stor mängd finns det inte tillräcklig mängd bakterier som kan ta hand om ”maten” varvid reduktionen av organiskt material blir dålig till dess det finns tillräckligt med bakterier igen. Vad som sägs ovan visar på att bakterierna inte kan anpassa sig till ett medelveckovärde utan måste anpassa sig till aktuella förhållanden. De har inte något skafferi där de kan lagra mat till svältperioderna. När bakterierna mår dåligt är risken också stor för att dessa lämnar ifrån sig en oangenäm odör.
Det är en uppenbar risk att utgående resthalter kan öka om inte den biologiska processen fungerar optimalt. En dåligt fungerande biologisk process kan också påverka reduktionen av fosfor och naturligtvis kväve.
Om utsläppsvillkoren baseras på veckomedelvärde kan utgående mängd från Procordia under 5 dygn (vardagsdygn) uppgå till 2 090 kg/d för att därefter under 2 dygn (helgen) vara 100 kg/d och ändå klara veckomedelvärdet 1 600 kg/d. Detta exempel visar på de variationer i inkommande belastning (mat) som den bioplogiska processen inte mår väl av enligt beskrivningen ovan.
Det för avloppsverksprocessen gynnsammaste förhållandet vore om Procordias utsläpp kunde jämnas ut så att variationerna i inkommande belastning till verket blev så små som möjligt och inget dygnsvärde översteg 1 600 kg BOD7/d. Detta kan åstadkommas genom att en utjämning med en volym av ca 1 500 m3 av utgående vatten från Procordia jämnas ut under flera dygn och i och med detta utsläpp sker även under icke- produktionsdygn (lördag, söndag). Förutom alternativet med en utjämningsbassäng i anslutning till fabriken kan en utjämningsbassäng anläggas på någon annan plats. Detta förutsätter dock en separat ledning från fabriken till denna utjämningsbassäng. Med hänsyn till avloppsverkets placering och omgivande verksamheter är det svårt att anlägga en utjämningsbassäng vid kommunens avloppsreningsverk. En ytterligare möjlighet är att verkets kapacitet utökas genom att verket byggs till med erforderlig volym men det löser inte problemen med varierande belastning.
Som både parterna och Tekniska nämnden har anfört är det eftersträvansvärt med en i möjligaste mån konstant belastning vid det kommunala avloppsreningsverket för att driftstörningar, överbelastning och oönskade utsläpp skall kunna undvikas. Miljööverdomstolen delar nämndens uppfattning att det kan uppstå ogynnsamma variationer i den inkommande belastningen på reningsverket, om utsläppsvillkoren för bolaget kopplas till ett veckomedelvärde som i sin tur grundas på veckans alla dygn och inte bara på dygn när driften har varit igång.
Av detta skäl finner Miljööverdomstolen det rimligt och ändamålsenligt att riktvärde och veckomedelvärde beräknas på det sätt som framgår av domslutet utifrån den tid då verksamheten rent faktiskt är i drift. Den dagliga kontrollen av utsläppens omfattning kan, som miljöprövningsdelegationen funnit, ske genom COD-analys eftersom ett tillräckligt noggrant samband mellan BOD7 och COD bör kunna skapas. Villkorspunkten 3 bör utformas i enlighet med vad Miljööverdomstolen nu har anfört.
Domen får enligt 23 kap. 8 § miljöbalken inte överklagas.
I avgörandet har deltagit hovrättsråden Kennedy Toijer och Lane, referent, miljörådet Brown samt hovrättsassessorn Johnson. Enhälligt.