En tidsfrist för ansökan om arbetslöshetsersättning har ansetts inte kunna gälla, när tillämpliga författningar inte innehåller någon uttrycklig regel därom.
Arbetslöshetskassan Alfa i Russell avslog i beslut den 3 juli 2001 A.J:s ansökan om ersättning enligt lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring (ALF). Som skäl anfördes att A.J. inte uppfyllde de villkor som krävdes för att få arbetslöshetsersättning. Han hade avslutat sin gymnasieutbildning den 9 juni 2000 och fyllt 20 år i maj 2001, då han samtidigt påbörjat en period med utvecklingsgaranti, vilken han senare avbrutit den 24 maj 2001. Den första arbetslösa dagen var den 25 maj 2001, och då hade den förlängda ramtiden vilken löpt fram till 20-årsdagen passerats.
A.J. begärde omprövning av kassans beslut. Vid omprövning den 10 augusti 2001 vidhöll Arbetslöshetskassan Alfa i Borås det tidigare beslutet.
A.J. överklagade kassans beslut och yrkade att han skulle beviljas ersättning för perioden den 24 maj till den 20 augusti 2001. Till stöd för sin talan anförde han följande. Avslaget grundas tydligen på att han fortsatte sin praktik - inte arbete - på en fritidsgård några dagar efter 20-årsdagen. Detta gjorde han i fullt samförstånd med arbetsförmedlingen. Han ville helt enkelt hjälpa till att slutföra ett projekt. Han fick försäkran att detta inte skulle påverka hans rättighet att bli inskriven vid arbetslöshetskassan och uppbära ersättning från densamma. Det är ganska upprörande att två svenska myndigheter, arbetsförmedlingen och arbetslöshetskassan, lämnar helt motstridiga uppgifter. Det tyder på ett byråkratiskt krångel, som inte hör hemma i ett svenskt samhälle. Detta har drabbat honom hårt ekonomiskt. Av ingivna bilagor framgår klart att han hela tiden stått till arbetsmarknadens förfogande, respektive att Arbetsförmedlingen i Växjö anser att han haft rätt till ersättning, eftersom de meddelat att han på grund av påbörjade studier den 20 augusti 2001 inte längre kan uppbära ersättning från arbetslöshetskassan.
Kassan avstyrkte bifall till överklagandet.
Länsrätten i Vänersborg biföll i dom den 12 oktober 2001 A.J:s överklagande. Kassan i Borås överklagade länsrättens dom till Kammarrätten i Göteborg. Kammarrätten, som fann att målet rätteligen skulle ha prövats av Länsrätten i Blekinge län, undanröjde i beslut den 10 december 2001 Länsrättens i Vänersborg dom och överlämnade målet till Länsrätten i Blekinge län.
Länsrätten i Blekinge län (2002-03-07, ordförande Macias) yttrade: Enligt 18 § ALF är sökande berättigade till ersättning enligt grundförsäkringen utan att ha uppfyllt arbetsvillkoret, om de stått till arbetsmarknadens förfogande som arbetssökande genom den offentliga arbetsförmedlingen eller förvärvsarbetat i minst 90 kalenderdagar under en ramtid av 10 månader i anslutning till att de avslutat en utbildning på heltid som omfattar minst ett läsår och som berättigar till studiesocialt stöd. När ramtiden bestäms räknas inte in den tid då sökandena har varit hindrade att stå till arbetsmarknadens förfogande på grund av sjukdom, tjänstgöring enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt, havandeskap, vård av eget barn som inte har fyllt två år eller vård av adoptivbarn i två år efter barnets ankomst i familjen. För en sökande som avslutat sin utbildning genom att fullfölja en treårig gymnasieutbildning och är under 20 år efter det att ramtiden om 10 månader förflutit förlängs dock ramtiden till den dag den sökande fyller 20 år. - Av utredningen i målet framgår följande. A.J. avslutade sina gymnasiestudier den 9 juni 2000. Han fyllde 20 år den 18 maj 2001. Sedan den 5 februari 2001 hade han deltagit i en utvecklingsinsats för arbetslösa ungdomar, anordnad av arbetsförmedlingen. A.J. avbröt insatsen i samråd med arbetsförmedlingen den 24 maj 2001. - Arbetsförmedlingen i Växjö uppgav i skrivelse till A.J. den 15 maj 2001 bl.a. följande. Under den tid du deltar i utvecklingsinsatserna skall du vara inskriven som sökande på arbetsförmedlingen. Detta innebär att du skall söka lediga arbeten och delta i aktiviteter, t.ex. informationsträffar, som arbetsförmedlingen ordnar. - Arbetsförmedlingen i Växjö uppgav i yttrande den 15 juni 2001 att A.J. anmäldes på Arbetsförmedlingen i Växjö den 19 juni 2000 och att han därefter har varit i kontakt med arbetsförmedlingen på överenskomna tider. - Länsrätten gör följande bedömning. - A.J. avslutade sina gymnasiestudier den 9 juni 2000. Han fyllde 20 år den 18 maj 2001. Under tiden den 18 till den 24 maj 2001 deltog han, genom arbetsförmedlingens försorg, i utvecklingsinsatser för arbetslösa ungdomar. Under den tid A.J. deltog i utvecklingsinsatserna skulle han emellertid vara inskriven som sökande på arbetsförmedlingen och söka lediga arbeten. Mot bakgrund härav anser länsrätten att A.J. får anses som arbetslös även efter den 18 maj 2001. Därmed har han uppfyllt kraven för att erhålla arbetslöshetsersättning perioden den 24 maj till den 20 augusti 2001. Överklagandet skall således bifallas. - Länsrätten bifaller överklagandet och återlämnar handlingarna i målet till kassan för handläggning.
Kassan överklagade länsrättens avgörande och yrkade att kammarrätten skulle upphäva länsrättens dom och fastställa kassans beslut samt anförde bl.a. följande. Vid tiden för anmälan om arbetslöshet, instämplad på arbetsförmedlingen den 21 maj 2001, var A.J. inte arbetslös utan "i åtgärd". Hans första dag med arbetslöshet inföll den 25 maj 2001, och första kassakortet gäller för tiden den 28 maj - den 10 juni 2001. Den 28 maj 2001 hade den till dagen för fyllda 20 år förlängda ramtiden passerats, varför A.J:s ansökan avslogs med stöd av 18 § andra stycket ALF.
A.J. bestred bifall till kassans överklagande och tillade väsentligen följande. Enligt arbetsförmedlingen har han hela tiden från fyllda 20 år intill dess han påbörjade studier den 20 augusti 2001 haft rätt till ersättning, eftersom han fullgjort sina skyldigheter och varit aktivt arbetssökande.
Kammarrätten i Jönköping (2002-06-07, Shepard, Frazier, Petkovska, referent, samt nämndemännen Barnes och Bridges) yttrade: Kammarrätten finner som länsrätten att A.J. genom deltagande i de av arbetsförmedlingen anvisade utvecklingsinsatserna och på de villkor som förmedlingen bestämt härför får anses ha varit arbetslös även efter den 18 maj 2001. Vad målet gäller är om A.J. med hänvisning till 18 § andra stycket ALF kan förvägras ersättning eftersom den till dagen för fyllda 20 år förlängda ramtiden har passerats. Av Thomas kan emellertid inte utläsas något krav på att ersättning måste börja utgå eller sökas före ramtidens utgång. A.J. uppfyller enligt kammarrättens mening samtliga villkor för rätt till ersättning enligt Thomas. Kassans överklagande kan därför inte vinna bifall. - Kammarrätten avslår överklagandet.
Arbetsmarknadsstyrelsen (AMS) yrkade att Regeringsrätten skulle upphäva kammarrättens och länsrättens domar och fastställa kassans beslut. AMS anförde bl.a. följande. Arbetslöshetsersättning kan enligt 6 § ALF lämnas till en sökande tidigast fr.o.m. hans eller hennes 20-årsdag. Enligt 18 § ALF är sökande berättigade till ersättning enligt grundförsäkringen utan att ha uppfyllt arbetsvillkoret, om de stått till arbetsmarknadens förfogande som arbetssökande genom den offentliga arbetsförmedlingen eller förvärvsarbetat i minst 90 kalenderdagar under en ramtid av tio månader i anslutning till att de avslutat en utbildning på heltid som omfattat minst ett läsår och som berättigat till studiesocialt stöd. För en sökande, som har avslutat sin utbildning genom att fullfölja en treårig gymnasieutbildning och är under 20 år efter det att ramtiden om tio månader enligt ovan förflutit, förlängs ramtiden till den dag sökanden fyller 20 år. - A.J. avslutade sina gymnasiestudier den 9 juni 2000. Den 18 maj 2001 fyllde han 20 år. Han påbörjade samma dag en period i utvecklingsinsatser inom det kommunala ungdomsprogrammet, vilken han avbröt den 24 maj 2001. Hans första dag som arbetslös var den 25 maj 2001. Han sökte arbetslöshetsersättning fr.o.m. den 28 maj 2001. Ramtiden som förlängts till hans 20-årsdag hade då passerats. Med hänsyn till att ramtiden löpt ut vid tidpunkten för hans ansökan om ersättning har A.J. inte varit berättigad till ersättning utan att uppfylla ett arbetsvillkor enligt 12 § ALF. - En tillämpning som medger en person att ansöka om ersättning vid en senare tidpunkt än tio månader efter avslutad utbildning innebär ett frångående av den ursprungliga tanken med tidsramen, nämligen att den sökande ställer sig till arbetsmarknadens förfogande inom en inte alltför lång tid efter avslutad utbildning. - I proposition 2002/03:44 - Arbetsmarknadspolitiken förstärks - föreslås införande av ett särskilt studerandevillkor för den som lämnar aktivitetsgarantin för heltidsstudier som berättigar till studiestöd enligt studiestödslagen. Rätt till ersättning förutsätter att den sökande "inom en ramtid av 10 månader efter att han eller hon avslutat utbildningen ansökt om ersättning". Regeringen anser det angeläget att skillnaderna mellan nuvarande studerandevillkor i 18 § ALF och det nya särskilda studerandevillkoret begränsas till kvalifikationstid och dagpenning för den som haft ett aktivitetsstöd som baseras på en inkomstrelaterad arbetslöshetsersättning. Regeringens uttalande innebär ett stöd för ovanstående resonemang om att den vars ramtid är förlängd till 20-årsdagen måste ansöka och uppbära ersättning senast denna dag.
A.J. bestred AMS yrkande och ansåg att länsrättens och kammarrättens domar skulle fastställas. Han framhöll att han fullgjort alla sina åtaganden mot arbetsförmedlingen.
Regeringsrätten (2004-11-17, Brooks, Norman, Shaw, Gray, Williams) yttrade: Skälen för Regeringsrättens avgörande. Den fråga som genom AMS överklagande hänskjutits till Regeringsrättens prövning är om A.J. kan anses vara berättigad till arbetslöshetsersättning trots att hans ansökan om ersättning ingetts till arbetslöshetskassan efter ramtidens utgång.
I A.J:s fall skall ramtiden beräknas med ledning av studerandevillkoret i 18 § ALF i den lydelse paragrafen hade under tiden den 5 februari 2001 - den 1 september 2003. Det medför bl.a. att ramtiden sträcker sig ända fram till den dag då A.J. fyllde 20 år (18 § andra stycket ALF). Han uppnådde denna ålder den 18 maj 2001 men ansökte om arbetslöshetsersättning först tio dagar senare.
Det finns inget uttryckligt krav i lagtexten på att en ansökan skall ha ingetts före ramtidens utgång. Regler om vad den enskilde har att iakttaga i ett ansökningsförfarande och särskilt i fråga om tidsfrister härför skall i allmänhet finnas upptagna i den tillämpliga författningen. Såvitt framgår av utredningen, har A.J. inte i förväg informerats om att arbetslöshetskassan för sin del ansåg att en ansökan skulle ha kommit in före ramtidens utgång.
Man kan inte heller begära att en sökande av arbetslöshetsersättning på egen hand skall utreda syftet med en ramtid och klarlägga dess bakomliggande orsaker och därav dra den slutsatsen att han måste ansöka om ersättning inom ramtiden. Den omständigheten att det numera finns en uttrycklig regel i lagen såvitt avser aktivitetsgarantin visar också att en dylik regel ansetts nödvändig för att sökande och beslutsfattande organ skall veta vad som gäller.
I det aktuella fallet är dessutom att märka att A.J. ingav sin ansökan kort tid efter ramtidens utgång och i samband med att hans arbetslöshet rent faktiskt inträdde.
Med hänsyn till det anförda påverkas A.J:s rätt till arbetslöshetsersättning inte av det förhållandet att han ansökte om ersättning efter ramtidens utgång. AMS har inte anfört någon annan omständighet som skulle kunna omintetgöra A.J:s ersättningsrätt. Någon sådan omständighet har inte heller eljest framkommit i målet hos Regeringsrätten. Överklagandet skall därför avslås.
Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten avslår överklagandet.