Fråga om företagsläkare förfarit felaktigt genom att överlämna sjukjournal till allmän försäkringskassa
Not 142. Överklagande av Anderson ang. disciplinansvar. - I en anmälan anförde Robinson bl.a. att leg. läk. Anderson utan hennes medgivande lämnat ut hela hennes patientjournal till försäkringskassan. - Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd (1991-05-24): Utredningen visar inte att Anderson gjort sig skyldig till fel eller försummelse i samband med förskrivning av Valium till Robinson Nämnden vill i detta sammanhang erinra om vikten av att benzodiazipiner förskrivs med försiktighet. - Vad härefter gäller frågan om Anderson brutit mot sin tysnadsplikt när han lämnat journaluppgifter till försäkringskassan även för annan tid än vad försäkringskassan begärt - den 9 mars 1988 till den 7 augusti 1988 - gör ansvarsnämnden följande bedömning. - Enligt 7 kap. 1 § sekretesslagen (1980:100) gäller sekretess - med de undantag som anges i 2 § - inom hälso- och sjukvården för uppgift om enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon honom närstående lider men. - Prövningen om patienten lidit men skall i princip göras utifrån patientens subjektiva uppfattning. - I enlighet med 14 kap. 1 § sekretesslagen får journaluppgifter lämnas ut till bl.a. försäkringskassan om uppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning. En sådan uppgiftsskyldighet för sjukvården följer av 8 kap. 7 § lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring. Där anges att bl.a. myndighet och arbetsgivare är skyldig att på
i sekretesslagen är inte tillämpliga på t.ex.
disciplinpåföljd. - Ansvarsnämnden tilldelar - med stöd av 12 § första stycket tillsynslagen - Anderson en erinran. - Anderson överklagade och yrkade att av Ansvarsnämnden påförd erinran skulle undanröjas. Till stöd härför anförde Anderson att han gjort den bedömningen att Fisher I:s möjligheter till en positiv bedömning i arbetsskadefallet ökade om det äldre materialet bifogades. Journalkopiorna hade vidare lämnats till en myndighet där det fanns samma sekretesskydd som inom sjukvården. Han ansåg slutligen att journalanteckningarna inte kunde anses särskilt integritetskänsliga. - Socialstyrelsen och Robinson bestred bifall till besvären. - Kammarrätten i Stockholm (1992-03-11, Anclow, Wagner, Johnson): I målet är ostridigt att försäkringskassans begäran om journalkopior avsåg endast tiden 9 mars - 7 augusti 1988. Likaså är det ostridigt att Anderson lämnat ut journalkopior samt remissvar utöver vad som omfattades av försäkringskassans begäran. Det saknas i och för sig anledning anta annat än att Anderson haft gott uppsåt. Mot detta står dock att Robinson inte lämnat medgivande till att handlingarna fick lämnas ut. - Med hänsyn till vikten av att ett starkt skydd för den personliga integriteten upprätthålls inom hälso- och sjukvården kan, såsom ansvarsnämnden funnit, Anderson inte undgå disciplinpåföljd. - Kammarrätten lämnar besvären utan bifall. - Anderson yrkade att Regeringsrätten skulle upphäva den erinran som tilldelats honom. Till stöd härför anförde han bl.a. följande. Ansvarsnämnden och kammarrätten hade felaktigt utgått från att 20 kap. 9 § lagen om allmän försäkring var tillämplig på honom. Han hade tillsammans med Robinson diskuterat både frågan om utredningen och arbetsskadan. Han uppfattade och hade skäl att uppfatta att hon önskat hans stöd och medverkan i hennes sak. Det var nödvändigt för verksamheten som företagsläkare att medverka till att den anställde kunde få en korrekt bedömning på relevant material av sin arbetsskada. Då de utlämnade uppgifterna varit till fördel för Fisher I:s möjligheter att få sin sjukdom godkänd som arbetsskada, hade han haft skäl att utgå från att ett hypotetiskt samtycke förelåg. - Socialstyrelsen och Robinson bestred ändringsyrkandet. - Riksförsäkringsverket avgav yttrande i målet. - Regeringsrätten (1994-03-07, Johnson, Voss, Lopez, Meyer, Williams): Skälen för Regeringsrättens avgörande. Enligt 6 § lagen (1980:11) om tillsyn över hälso- och sjukvårdspersonalen m.fl. (tillsynslagen) får den som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen inte obehörigen röja vad han i sin verksamhet har erfarit om enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden. - Anderson har brutit mot sin tystnadsplikt när han utan Cortez samtycke har lämnat uppgifter till försäkringskassan. Emellertid har Anderson ansett sig kunna utgå från att han hade sådant samtycke till utlämnandet. Visst stöd för denna uppfattning är att Robinson kort tid därefter samtyckt till att hela journalen fick lämnas ut till Yrkesmedicinska kliniken vid Sahlgrenska sjukhuset. Regeringsrätten finner med hänsyn till vad som förekommit i målet att det fel Anderson begått får anses som ringa. Förutsättningar har därvid inte förelegat att påföra Anderson disciplinpåföljd. - Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten upphäver kammarrättens dom och Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnds beslut vad avser åtgärden att tilldela Anderson en erinran. (fd II 1994-02-09, Hunt)