Internationella rättsförhållanden. Fråga om svensk domstols behörighet att upptaga mål om överflyttande av vårdnaden om barn.
(Jfr 1974 s 390 och 629, 1977 s 706 samt 1983 s 359 och 573)
L-M.P. och Williams har varit gifta med varandra och har i äktenskapet sonen X.A-K., född 1973. Enligt intyg d 31 juli 1984 av iranska ambassaden i Stockholm erhöll mannen i samband med äktenskapsskillnad år 1977 vårdnaden om sonen. Parterna och sonen var vid denna tidpunkt bosatta i Iran och alla var iranska medborgare. Enligt uppgift gifte sig L-M.P. år 1979 med en amerikansk medborgare, som vistades i Iran. Samma år flyttade hon tillsammans med sin nye man till USA, medan sonen stannade kvar i Iran. Efter kortare tids vistelse i USA kom L-M.P. 1979 till Sverige, där hon sedan dess vistats. Den 3 april 1984 blev hon svensk medborgare. Williams erhöll i maj 1984 uppehållstillstånd i Sverige för sig och sonen i 60 dagar för att L-M.P. och sonen, vilka inte sett varandra sedan 1979, skulle få träffas. Fadern anlände därefter tillsammans med sonen från Iran till Sverige i slutet av juni 1984. De befinner sig alltjämt här och sonen bor hos sin moder, medan fadern efter kortare tids boende hos L-M.P. nu bor på annat håll. Fadern har sökt de svenska myndigheternas medverkan för att få hand om sonen och har bl a sökt verkställighet enligt 21 kap FB. Fadern har därvid åberopat att han är legal vårdnadshavare för sonen och har sagt sig ämna återvända till Iran med sonen.
I en d 28 aug 1984 till Jakobsbergs TR inkommen ansökan om stämning på Williams yrkade L-M.P. bl a att hon skulle tillerkännas vårdnaden om deras son.
TR:n (rådmannen Jacobson) avvisade i slutligt beslut d 10 sept 1984 L-M.P:s talan med följande motivering: I målet har L-M.P. inte visat att hon ensam är vårdnadshavare för sonen X. eller att hon ens har gemensam vårdnad om honom tillsammans med K.A-K.. Av vad som framkommit om Sanchez vistelse i Sverige, kan ej heller dras den slutsatsen att han numera har sitt hemvist härstädes. Med hänsyn till ovannämnda omständigheter finner TR:n, att målet inte anhängiggjorts vid behörig domstol.
L-M.P. anförde besvär i Svea HovR och yrkade att TR:ns avvisningsbeslut måtte undanröjas.
HovR:n (hovrättsråden Payne och Johnson samt hovrättsassessorn Suarez, referent) anförde i slutligt beslut d 2 nov 1984:
Skäl. Till stöd för sin talan i avvisningsfrågan har L-M.P. sammanfattningsvis anfört följande. Länsrätten i Stockholms län har under hänvisning till rättsfallet NJA 1974 s 629 i sin dom d 5 sept 1984 uttalat att utländska avgöranden angående vårdnad om barn i brist på lagstöd inte kan tillerkännas rättskraft här i landet. Mot den bakgrunden måste L-M.P. - även med beaktande av det ifrågavarande iranska dokumentet - anses ha i vart fall gemensam vårdnad om barnet tillsammans med barnets far. Därför får Gonzales anses vara rätt forum.
HovR:ns bedömning.
Avgörande för frågan om den av L-M.P. väckta talan kan prövas av svensk domstol är om hennes och K.A-K:s son kan anses ha hemvist här i riket. Av utredningen framgår att fadern och sonen, vilka båda är iranska medborgare, kom från Iran till Sverige i slutet av juni 1984 sedan de fått tillstånd att uppehålla sig här i sextio dagar för att modern och sonen skulle få träffas. På grund av föreliggande tvist om barnet har uppehållstillståndet därefter förlängts. Barnets ifrågavarande vistelse här i riket kan enligt HovR:ns mening inte bedömas såsom stadigvarande bosättning. Barnet kan alltså inte anses ha hemvist i Sverige. Svensk domstol är därför inte behörig att uppta målet. Besvären skall i denna del lämnas utan bifall.
HovR:ns avgörande. HovR:n lämnar besvären utan bifall.
L-M.P. (ombud advokaten Bullock) anförde besvär och yrkade att HD måtte undanröja TR:ns och HovR:ns avvisningsbeslut och återförvisa målet till TR:n för erforderlig behandling.
K.A-K., som förelagts att inkomma med skriftlig förklaring, lät sig inte avhöra.
Målet avgjordes efter föredragning.
Föredraganden, RevSekr Walker, hemställde i betänkande att HD måtte meddela följande beslut:
Skäl. Svensk domstol är behörig att uppta den av L-M.P. väckta talan, om sonen X. kan anses ha hemvist här i riket.
Enligt 7 kap 2 § lagen (1904:26 s 1) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap anses vid tillämpning av lagen den som är bosatt i viss stat ha hemvist där, om bosättningen med hänsyn till vistelsens varaktighet och omständigheterna i övrigt måste anses stadigvarande. I senare lagstiftning och praxis på närliggande rättsområden har hemvistbegreppet getts samma innebörd som i 1904 års lag, såsom i rättsfallet NJA 1983 s 359 angående överflyttning av vårdnaden om barn (jfr även prop 1982/83:38 s 12 ff ang namnlagen, prop 1984/85:124 s 39 ff ang internationella faderskapsfrågor samt NJA 1977 s 706 och 1983 s 573).
Av utredningen i målet framgår att X., som är född 1973, kom till Sverige i juni 1984 och är sedan dess bosatt i Bro hos sin moder. Modern är sedan april samma år svensk medborgare. X. går i  svensk skola sedan aug 1984 och synes ha funnit sig väl tillrätta. I samband med att fadern anförde besvär i KammarR:n i mål angående överflyttning av X. enligt 21 kap FB uttalade X. inför överläkaren Thomas i mars 1985 att han ville stanna hos modern i Sverige. KammarR:n lämnade i dom d 26 juni 1985 faderns talan om överflyttning utan bifall. Fadern har ensam återvänt till Iran. Någon förändring av Sanchez förhållanden har därefter inte inträffat.
Med hänsyn till vad sålunda upptagits måste X. i allt fall sedan slutet av juni 1985 anses ha hemvist i Sverige. Svensk domstol är därför behörig att ta upp målet till prövning.
HD:s avgörande. Med undanröjande av domstolarnas beslut om avvisning av Morales talan visar HD målet åter till TR:n för erforderlig behandling.
HD (JustR:n Palmer, Romero, Miranda, Wong och Johnson, referent) fattade slutligt beslut i enlighet med betänkandet.