Avvisning av överklagande ----- En kommunal nämnd beslutade att lämna klagomål på buller utan ytterligare åtgärd. Sedan mark- och miljödomstolen upphävt nämndens beslut och återförvisat ärendet till nämnden för fortsatt handläggning, överklagade nämnden domstolens avgörande. Mark- och miljööverdomstolen har inte ansett att nämnden haft rätt att överklaga avgörandet. Mark- och miljödomstolens avgörande angick nämnden, men det gick inte nämnden emot på ett sätt som gav nämnden rätt att överklaga. Överklagandet har därför avvisats.
ÖVERKLAGAT AVGÖRANDENacka tingsrätts, mark- och miljödomstolen, dom 2016-05-13 i mål nr M 5863-15, se bilaga A
Mark- och miljööverdomstolen avvisar överklagandet.
Å S klagade till Miljö- och hälsoskyddsnämnden i Österåkers kommun angående buller i bostaden från förskolan Neptunus gård på V-vägen 10 i Österåker. Sedan nämnden låtit genomföra en inspektion med ljudnivåmätning i Å Ss bostad beslutade nämnden att lämna klagomålen utan ytterligare åtgärd. Å S överklagade nämndens beslut till länsstyrelsen som avslog överklagandet och överklagade därefter länsstyrelsens beslut till mark- och miljödomstolen. Mark- och miljödomstolen upphävde nämndens beslut och återförvisade ärendet till nämnden för fortsatt handläggning. Som skäl för sitt avgörande anförde domstolen att resultatet av ljudnivåmätningarna var en tydlig indikation på att bullret från förskolans gård utgör en sådan störning som påverkar människors hälsa menligt och att det, eftersom mätningarna visat att riktvärdena överskrids, ålegat nämnden att utreda eventuella störningar närmare.
Miljö- och hälsoskyddsnämnden i Österåkers kommun har yrkat att Mark- och miljööverdomstolen ska undanröja mark- och miljödomstolens dom och fastställa nämndens beslut.
Å S har motsatt sig ändring.
Fråga har uppkommit om nämndens rätt att överklaga mark- och miljödomstolens dom. Mark- och miljööverdomstolen har bedömt att frågan kan prövas utan att parterna behöver yttra sig i den delen.
Av 16 kap. 12 § första stycket 1 miljöbalken följer att en överklagbar dom får överklagas av den som avgörandet angår, om det har gått honom eller henne emot. I punkten 4 i samma bestämmelse föreskrivs också att domen får överklagas av en kommunal nämnd enligt vad som är särskilt föreskrivet i miljöbalken eller i föreskrifter meddelade med stöd av balken.
Mark- och miljödomstolens dom får anses vara ett sådant avgörande som enligt 37 § andra stycket ärendelagen får överklagas.
Målet rör tillsyn enligt miljöbalken. Det är miljö- och hälsoskyddsnämnden som utövar sådan tillsyn. Nämnden är också den enskildes motpart när ett sådant ärende har överklagats till mark- och miljödomstol (se 5 kap. 2 § lagen [2010:921] om mark- och miljödomstolar). Nämnden har alltså pekats ut att bevaka det allmännas intressen i mål av aktuellt slag. Domstolens avgörande angår därmed nämnden.
För att miljö- och hälsoskyddsnämnden ska ha rätt att överklaga mark- och miljödomstolens avgörande med stöd av 16 kap. 12 § första stycket 1 miljöbalken måste det dessutom ha gått nämnden emot. Den frågan bör bedömas utifrån de intressen som nämnden har att företräda i målet. Mark- och miljödomstolen har gjort en annan bedömning än nämnden i frågan om behovet av att närmare utreda eventuella störningar av buller. Enbart den omständigheten medför inte att avgörandet ska anses ha gått nämnden emot på ett sätt som ger nämnden rätt att överklaga (jfr rättsfallen MÖD 2009:23 och Mark- och miljööverdomstolens dom den 21 februari 2017 i mål nr P 196-16). Det finns inte heller någon annan särskild bestämmelse som ger nämnden rätt att överklaga mark- och miljödomstolens avgörande med stöd av16 kap. 12 § första stycket 4 miljöbalken.
Överklagandet ska alltså avvisas.
Avgörandet får enligt 5 kap. 5 § lagen (2010:921) om mark- och miljödomstolar inte överklagas.
I avgörandet har deltagit hovrättsråden Curtis, och Frank Uddenfeldt, referent och föredragande, tekniska rådet Anderson samt hovrättsrådet Singh.
Med ändring av länsstyrelsens beslut upphäver mark- och miljödomstolenMiljö- och hälsoskyddsnämnden i Österåkers kommuns beslut den 11 augusti 2014 (dnr 2014.0853-445) och visar ärendet åter till nämnden för fortsatt handläggning.
Miljö- och hälsoskyddsnämnden i Österåkers kommun (nämnden) beslutade Den 11 augusti 2014 att lämna Å Ss klagomål avseende buller från förskolan Neptunus förskolegård utan ytterligare åtgärd.
Å S överklagade beslutet till Länsstyrelsen i Stockholms län (länsstyrelsen) som avslog överklagandet.
Å S har överklagat länsstyrelsens beslut till mark- och miljödomstolen.
YRKANDEN M.M.
Å S har yrkat att mark- och miljödomstolen ska besluta att åtgärder ska vidtas för att förhindra bullerstörningar från förskolan på hans balkong och i hans lägenheten.
Till stöd för sin talan har han hänvisat till en ljudinpelning (som han gett in) och till vad han anfört hos länsstyrelsen och tillagt i huvudsak följande.
Hänsyn har inte tagits till att bostaden är avseed för vistelse även dagtid. Bullrets intensitet är lika stort hela dagen. Buller från närliggande tåg och vägtrafik är inte störande. Det är inte rimligt att boende ska behöva tåla buller från en verksamhet som överskrider de gränsvärden som finns.
Nämnden har yttrat sig över överklagandet men inte anfört något nytt i sak.
Tillämpliga bestämmelser har redovisats i länsstyrelsens beslut.
Av den indikativa mätning som gjorts framgår att gällande riktvärden för buller överskrids på Å Ss balkong och i del av hans lägenhet. Att värdena överskrids är en tydlig indikation på att bullret från förskolegården utgör en sådan störning som påverkar människors hälsa menligt enligt 9 kap. 3 § miljöbalken.
Eftersom den indikativa mätningen visat att riktvärdena överskrids har det ålegat nämnden att utreda eventuella störningar närmare. Underinstansernas beslut ska därför upphävas och ärendet återförvisas till nämnden för fortsatt handläggning.
Överklagande senast den 3 juni 2016.
I domstolens avgörande har rådmannen Smith, ordförande,och tekniska rådet Buckley deltagit. Föredragande har varit beredningsjuristen Estrada.