Tingsrätten har bifallit en faderskapstalan i princip enbart på de uppgifter som modern lämnat och utan att den man mot vilken talan fördes bidragit med några uppgifter alls. Fråga har uppkommit om tingsrätten fullgjort sin utredningsskyldighet.
P.S. yrkade att tingsrätten skulle förklara R.K. vara far till henne. Som grund för yrkandet anförde hon att hennes mamma, R.S., under konceptionstiden endast haft samlag med Mcguire..
B.E., som förordnats som god man för R.K., förklarade att yrkandet varken kunde medges eller bestridas då kontakt inte kunnat etableras med R.K. trots många försök.
Tingsrätten (rådmannen Green) anförde i dom den 26 augusti 2012 bl.a. följande.
P.S. har som bevisning i målet åberopat förhör med sin mamma, R.S., samt viss skriftlig bevisning.
R.S. har bl.a. berättat att hon träffade R.K. i Thailand år 2001. De inledde en relation. Hon följde med honom till Tyskland i maj 2001. De semestrade i Tyskland och Spanien. I augusti 2001 återvände hon till Thailand. Hon var då gravid och de kom överens om att R.K. skulle hämta henne senare så att hon kunde föda barnet i Tyskland. Så skedde inte och de har inte haft någon kontakt sedan dess. En väninna som bor nära R.K. i Tyskland har haft kontakt med denne. R.K. har fått se foton av P.S. Under den tid hon var med R.K. i Europa hade hon inte haft samlag med någon annan man. R.K. är far till P.S. Detta vet R.K. och denne har aldrig förnekat detta.
Av 1 kap. 5 § föräldrabalken framgår att domstolen ska förklara en man vara far till ett barn om det är utrett att han har haft samlag med barnets mor under den tid barnet kan vara avlat och det med hänsyn till samtliga omständigheter är sannolikt att barnet har avlats av honom.
R.K. har ingående och på ett trovärdigt sätt berättat om sina kontakter och sin relation med R.K. Dessa vinner stöd av bl.a. de fotografier som har åberopats. Det saknas all anledning att betvivla hennes uppgifter. Lagliga förutsättningar att bifalla käromålet finns därmed.
Tingsrätten förklarar att R.K. är far till P.S.
Sedan den gode mannen överklagat tingsrättens dom med hänvisning till att R.K. i ett skriftligt meddelande till honom motsatt sig domen, har fråga uppkommit om det föreligger skäl att undanröja domen och återförvisa målet till tingsrätten för fortsatt handläggning.
P.S. har motsatt sig att domen undanröjs.
Den gode mannen, som enligt uppgift inte heller i hovrätten lyckats etablera någon ytterligare kontakt med R.K., har överlämnat frågan om domens undanröjande till hovrättens prövning.
Hovrätten (hovrättslagmannen Salazar, hovrättsrådet Rodriguez, referent, och tf. hovrättsassessorn Bates anförde i beslut den 30 november 2012 bl.a. följande.
Av tingsrättens domskäl framgår att tingsrätten bifallit P.S:s faderskapstalan i princip enbart på de uppgifter som P.S:s mor lämnat och det utan att R.K. bidragit med några uppgifter alls i målet.
Av 3 kap. 9 § föräldrabalken framgår att rätten ska se till att frågan om faderskap blir tillbörligen utredd. Den närmare innebörden av denna utredningsskyldighet har inte utvecklas i lagens förarbeten. Det står dock klart att bestämmelsen motiveras av att det i mål av aktuellt slag måste ställas högre krav på att domen blir materiellt riktig än vad som normalt är fallet. Domstolen kan även utan yrkande från part t.ex. föranstalta om blodundersökning eller annan undersökning rörande ärftliga egenskaper avseende den man mot vilken talan förs i enligt lagen (1958:642) om blodundersökning m.m. vid utredning om faderskap.
Annat har inte framkommit av tillgängliga handlingar än att R.K. har känt hemvist i Tyskland. Mellan EU:s medlemsstater gäller sedan den 1 januari 2004 rådets förordning (EG) nr 1206/2001 om samarbete mellan medlemsstaternas domstolar i fråga om bevisupptagning i mål och ärenden av civil eller kommersiell natur. Förordningen är direkt tillämplig i Sverige, men kompletteras av lagen (2003:493) om EG:s förordning om bevisupptagning i mål och ärenden av civil eller kommersiell natur. Med stöd av förordningen har en domstol möjlighet att begära hjälp med bevisupptagning i en annan medlemsstat. En sådan begäran kan avse en särskild form av bevisupptagning, t.ex. blodundersökning. Om det är nödvändigt har den anmodade domstolen även en skyldighet att tillämpa lämpliga tvångsåtgärder när den verkställer begäran.
Med den utredningsskyldighet som åvilar en domstol i ett faderskapsmål har det ålegat tingsrätten i det aktuella fallet att åtminstone försöka att få fram ytterligare utredning, t.ex. i form av en blodundersökning.
Tingsrättens underlåtenhet att ta initiativ till att inhämta ytterligare utredning får anses innefatta ett sådant rättegångsfel som påverkat målets utgång. Av hänsyn bl.a. till instansordningen bör det ankomma på tingsrätten att inhämta den ytterligare utredning som kan vara motiverad. Tingsrättens dom ska därför undanröjas och målet återförvisas för fortsatt handläggning i tingsrätten.
Hovrätten undanröjer i tingsrättens domslut och återförvisar målet till tingsrätten för fortsatt handläggning.
Hovrättens beslut meddelat: den 30 november 2012.
Mål nr: T 8355-12.
Lagrum: 3 kap. 9 § föräldrabalken.