Stämpelskattemål. Lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter har, i fråga om vissa tidigare skattefria tomträttsförvärv, funnits innebära att skatteplikt inträder när inskrivning beviljas efter lagens ikraftträdande, även om förvärvet skett före ikraftträdandet, Tillika fråga om lagprövning enligt 2 kap 10 § 2 st och 11 kap 14 § regeringsformen.
Genom köpebrev d 4 juni 1984 förvärvade Coleman och Boone med hälften var tomträtten till Kelly 3 i Bromma församling i Stockholm för en köpeskilling av 575 000 kr.
Inskrivningsmyndigheten i Stockholms domsaga beviljade på inskrivningsdagen d 11 jan 1985 inskrivning av förvärvet. Stämpelskatt beräknades på köpeskillingen och fastställdes till 8 625 kr.
I inskrivningsdagboken fanns i anslutning till ett d 15 jan 1982 inskrivet förvärv av tomträtten antecknat "äldre tomträtt enl lag före 1954".
T.H. och Boone anförde besvär i Svea HovR och yrkade att stämpelskatt inte skulle utgå.
Kammarkollegiet tills tyrkte bifall till besvären.
HovR:n (hovrättsråden Garcia, referent, och Smith samt hovrättsassessorn Ståhl) anförde i slutligt beslut d 7 maj 1985:
Skäl. Kammarkollegiet har anfört: Enligt punkt 4 i övergångsbestämmelserna till 1964 års stämpelskattelag förelåg inte skatteplikt i fråga om fång till tomträtt som upplåtits före 1954 om inte det inskrivits att överenskommelse träffats mellan fastighetsägaren och tomträttshavaren rörande tillämpning av 1953 års lagändring beträffande tomträtt - - -. Detta är en sådan s k äldre tomträtt. Förvärvet skulle därför varit fritt från skatt enligt de bestämmelser som gällde före d 1 juli 1984. Vid remissbehandlingen av stämpelskatteutredningens förslag till ny stämpelskattelag togs frågan upp om denna skattefrihet skulle bibehållas för framtiden. Så skedde ej - - -. Enligt 4 § lagen om stämpelskatt hos inskrivningsmyndigheter (1984:404) är utan särskilt undantag förvärv av tomträtter skattepliktiga. Ett sådant förvärv avseende en s k äldre tomträtt som skedde före lagens ikraftträdande och vid förvärvet var skattefritt torde dock inte ha blivit skattepliktigt genom den nya lagens ikraftträdande.
Av 4 § lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndighet, vilken trädde i kraft d 1 juli 1984, framgår, såsom kammarkollegiet anfört, att förvärv av tomträtter genom överlåtelse numera utan undantag är skattepliktiga. I förarbetena till lagen uttalas att det dittills gällande undantaget skapat svårigheter vid tillämpningen och inte längre kunde anses motiverat. Till följd därav skulle även förvärv av ifrågavarande äldre tomträtter i fortsättningen vara skattepliktiga.
T.H. och Boone har visserligen förvärvat tomträtten före d 1 juli 1984 men de har sökt inskrivning av förvärvet först d 11 jan 1985. Eftersom skattskyldigheten inträder när inskrivningen beviljas och något undantag härifrån inte gjorts i övergångsbestämmelserna till 1984 års lag för det fallet att själva förvärvet i tiden legat före den nya lagens ikraftträdande, skall skatten beräknas på det sätt inskrivningsmyndigheten gjort.
Besvären skall således lämnas utan bifall.
HovR:ns avgörande. HovR:n lämnar besvären utan bifall.
T.H. och Boone anförde besvär och yrkade befrielse från skyldighet att erlägga stämpelskatt för förvärvet.
Kammarkollegiet tillstyrkte bifall till besvären. Kollegiet åberopade avgöranden av HovR:n för Västra Sverige d 9 jan 1985, 4:SÖ 1, och av Göta HovR d 2 april 1985, 4:SÖ 137, enligt vilka förvärv av s k äldre tomträtt, som skett före ikraftträdandet av lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter men inskrivits först efter lagens ikraftträdande, inte belagts med stämpelskatt, varvid 2 kap 10 § 2 st första meningen regeringsformen åberopats.
Målet avgjordes efter föredragning.
Föredraganden, Jones, hemställde i betänkande att HD måtte meddela följande beslut: Skäl. Klagandena har som grund för sin talan i HD åberopat att förvärvet av tomträtten bör vara skattefritt eftersom så var fallet enligt de bestämmelser som gällde när förvärvet skedde d 1 juni 1984. De har anfört att lagen (1984:404) om stämpelskatt  vid inskrivningsmyndigheter inte bör tillämpas beträffande tomträttsförvärv som skett före lagens ikraftträdande. Vad de sålunda anfört får anses innebära att de gör gällande att en tillämpning av 1984 års lag i förevarande fall skulle strida mot förbudet mot retroaktiv skattelagstiftning i 2 kap 10 § 2 st första meningen regeringsformen.
Vid förvärvet av tomträtten d 4 juni 1984 gällde 1964 års stämpelskattelag enligt vilken förvärv av tomträtter som huvudregel var skattepliktiga. Enligt punkt 4 övergångsbestämmelserna skulle dock förvärv av sådana tomträtter som den i målet aktuella vara skattefria. Den 1 juli 1984 - innan ansökan om inskrivning av förvärvet gjorts och frågan om stämpelskatt prövats - trädde lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter i kraft. Stämpelskattelagen jämte dess övergångsbestämmelser upphörde då att gälla. Jämväl enligt 1984 års lag är förvärv av tomträtter skattepliktiga. Varken lagen eller dess övergångsbestämmelser innehåller dock något undantag från skatteplikten motsvarande vad som tidigare gällde eller för det fall att förvärvet skett före lagens ikraftträdande. Enligt 1984 års lag inträder skattskyldigheten för förvärv av tomträtter när ansökan om inskrivning beviljas, vilket i förevarande fall skedde d 11 jan 1985. Förvärvet är följaktligen skattepliktigt enligt 1984 års lag.
Vad härefter beträffar frågan huruvida det av klagandena åberopade förbudet i grundlag mot retroaktiv skattelagstiftning utgör hinder mot att med tillämpning av 1984 års lag utta stämpelskatt för tomträttsförvärv, som var skattefritt enligt de bestämmelser som gällde vid förvärvstillfället, gör HD följande bedömning.
Enligt 2 kap 10 § 2 st första meningen regeringsformen får skatt inte tas ut i vidare mån än som följer av föreskrift som gällde när den omständighet inträffade som utlöste skattskyldigheten. Förbudet mot retroaktiv skattelagstiftning knyter således an till reglerna om skattskyldighetens inträde. Rättighetsskyddsutredningen uttalade i det betänkande som låg till grund för lagen att en självklar följd av det förordade sättet att definiera begreppet retroaktivitet i fråga om skattelag var att definitionen inte täcker alla fall av sådan lag som i någon mening medför retroaktiva effekter (SOU 1978:34 s 160n).
Såsom ovan anförts inträdde enligt 1984 års lag skatteplikt för förvärvet när ansökan om inskrivning beviljades d 11 jan 1985. Enär denna tidpunkt ligger efter ikraftträdandet av lagen finner HD att bestämmelsen i 2 kap 10 § 2 st första meningen regeringsformen inte hindrar beskattning enligt lag.
På grund av det anförda skall klagandena såsom inskrivningsmyndigheten och HovR:n funnit erlägga stämpelskatt för förvärvet av tomträtten.
HD:s avgörande. HD fastställer HovR:ns beslut.
HD (JustR:n Scott, Martinez, Miller, Blake, referent, och Solerud) fattade följande slutliga beslut:
Skäl. Enligt punkten 4 i övergångsbestämmelserna till stämpelskattelagen (1964:308) förelåg inte skatteplikt för förvärv av vissa äldre tomträtter. I förarbetena till lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter - som d 1 juli 1984 ersatte 1964 års stämpelskattelag - anförde föredragande statsrådet att undantaget för förvärv av äldre tomträtter skapat svårigheter vid tillämpningen och inte längre kunde anses motiverat.  Övergångsbestämmelsen till 1964 års lag överfördes därför inte till den nya lagen och förvärven skulle enligt föredragande statsrådet således i fortsättningen vara skattepliktiga. (Se prop 1983/84:194 s 38.)
Enligt 25 § i 1984 års lag om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter inträder skattskyldigheten för förvärv av tomträtt när ansökan om inskrivning beviljas. Denna bestämmelse innebär, för den situation som är aktuell i målet, inte någon ändring i förhållande till vad som gällde tidigare (se 30 § 2 mom 3 st a i 1964 års lag). Övergångsproblemet när, som i det nu förevarande fallet, ett förvärv har skett före den nya lagens ikraftträdande men inskrivningen hänför sig till tiden efter ikraftträdandet har inte berörts i förarbetena och någon övergångsbestämmelse som reglerar frågan finns inte.
I tidigare lagstiftning på förevarande område har i allmänhet från regler om skatteskärpning gjorts undantag för rättshandlingar som företagits före reglernas ikraftträdande (se prop 1964:75 s 273 ff och 1964:174 s 37, jfr dock lagen /1979:292/ om ändring i stämpelskattelagen och prop 1978/79:160 s 73 f). Enligt gängse lagstiftningsteknik har härvid övergångsbestämmelser om undantagen ansetts påkallade. Avsaknaden av övergångsbestämmelse till 1984 års lag i det hänseende som förut angetts måste - särskilt som motiven till lagen inte talar i annan riktning - antas innebära att enligt lagen skatteplikt föreligger i ett fall som det förevarande, trots att det aktuella förvärvet har skett före lagens ikraftträdande.
Enligt 2 kap 10 § 2 st regeringsformen får, såvitt nu är i fråga, skatt inte tas ut i vidare mån än som följer av föreskrift som gällde när den omständighet inträffade som utlöste skattskyldigheten. Huvudskälet mot retroaktiv lagstiftning är att en sådan lagstiftning bryter mot grundsatsen att man i förväg skall kunna bedöma de rättsliga konsekvenserna av ett handlande. Avgörande är därför om den omständigheten som utlöser skattskyldigheten inträffar före eller efter den nya lagens ikraftträdande (se prop 1978/79:195 s 55 f och SOU 1978:34 s 157-161).
Stämpelskatten är till sin karaktär en skatt på fastighetsomsättningen. I 1964 och 1984 års lagar anges också på ett otvetydigt sätt att stämpelskatt skall erläggas för "förvärv" av tomträtt. Goda skäl kan alltså anföras för att förvärvet skall anses vara den omständighet som, i den mening 2 kap 10 § 2 st regeringsformen innefattar, utlöser skattskyldigheten. En sådan uppfattning kan också sägas ligga i linje med uttalandena i motiven till detta lagrum. Förutsättningar för att, som klagandena yrkat, med stöd av 11 kap 14 § regeringsformen underlåta att i förevarande fall tillämpa 1984 års lag föreligger emellertid inte.
På grund av det anförda skall klagandena såsom inskrivningsmyndigheten och HovR:n funnit erlägga stämpelskatt för förvärvet.
HD:s avgörande. HD fastställer det slut vartill HovR:n kommit.
Samtidigt med det refererade målet och på samma sätt avgjordes ett mål mellan T.P. m fl och kammarkollegiet (nr SÖ 423).