Resning har ansetts kunna meddelas beträffande interimistiskt beslut om överflyttande av vårdnad om barn.
I mål mellan H.H. och I-M.H. angående överflyttning av vårdnad om barn meddelade Jönköpings TR d 4 maj 1988 interimistiskt beslut varigenom TR:n bl a förordnade att Davila skulle ha vårdnaden om parternas barn. Sedan I-M.H. fullföljt talan mot TR:ns beslut, undanröjdes detta av Göta HovR genom beslut d 8 juni 1988. I beslutet angavs att enligt 20 kap 12 § FB talan ej fick föras mot beslutet.
I ansökan som inkom till HD d 21 juni 1988 sökte Davila resning.
Föredraganden, RevSekr Widegren, hemställde i betänkande att HD måtte meddela följande beslut: H.H. har till stöd för resningsansökan - kort sammanfattat - anfört följande. Under HovR:ns handläggning har förevarit omständigheter som är ägnade att rubba förtroendet för HovR:ns opartiskhet, jämför 58 kap 1 § 1 st 1 RB. Davila har också under åberopande av samma lagrum punkten 3 företett ett intyg d 30 juni 1988 av läkaren Murillo och psykologen P.C. ang H.H:s lämplighet som vårdnadshavare. Slutligen har H.H. med åberopande av samma lagrum punkten 4 påstått att den rättstillämpning som ligger till grund för HovR:ns beslut uppenbart strider mot lagens anda.
Enligt 20 kap 12 § FB får talan mot HovR:ns beslut, vilket också HovR:n angett, inte fullföljas. Däremot äger H.H. rätt att utan hinder härav hos TR:n påkalla ny prövning av vårdnads- och underhållsfrågorna.
Vad Davila åberopat i samband med företeende av intyget utgör typiskt sett sådan utredning i vårdnadsärendet som i enlighet med förbudet att fullfölja talan i fråga om dylika provisoriska beslut bör prövas slutligt av TR och HovR. HD behandlar därför inte ansökningen i denna del.
Vad härefter angår den prövning av resningsansökan som med stöd av 58 kap 1 § 1 st 1 och 4 samt 10 § RB påkallats får Davila anses ha ett berättigat intresse av att få det provisoriska beslutet om vårdnad och underhåll omprövat resningsvägen. Med hänsyn härtill bör H.H:s resningsansökan upptagas till prövning.
H.H. har emellertid inte visat någon omständighet av beskaffenhet att föranleda resning. På grund härav lämnar HD H.H:s ansökan utan bifall.
HD (JustR:n Vängby, Solerud  och Rush, referent) fattade följande slutliga beslut: För att resning skall kunna meddelas med avseende på ett beslut krävs att det vunnit laga kraft. Däremot är det inte något oeftergivligt villkor att beslutet äger rättskraft. Det anses att resning kan komma i fråga under förutsättning att sådan har någon praktisk funktion att fylla.
Interimistiskt beslut angående vårdnad om barn kan få ingripande betydelse för parterna och barnet. Vårdnadsprocessen kan dra ut på tiden, och det interimistiska beslutet kan påverka det slutliga avgörandet, eftersom det kan befinnas olämpligt att efter en längre tids förlopp flytta barnet. Det kan därför inte uteslutas att det i vissa fall kan föreligga ett verkligt praktiskt behov av att få resning i ett interimistiskt beslut om vårdnad.
H.H. har emellertid inte visat någon omständighet som kan föranleda resning i målet. HD lämnar därför resningsansökningen utan bifall.
JustR:n  Jermsten och Rowland var av skiljaktig mening och anförde: H.H. kan utan hinder av HovR:ns beslut hos TR:n påkalla ny prövning av frågan om vårdnaden om parternas barn m m. Beslutet är därför inte av beskaffenhet att kunna bli föremål för resning varför ansökningen skall avvisas.