På grund av sambandet mellan frågan om försäljning enligt samäganderättslagen och bestämmandet av ett lägsta pris för försäljningen har hinder ej ansetts möta att i HovR:n pröva ett först efter överklagandetidens utgång ej tidigare i målet framställt yrkande om lägsta pris.
(Jfr 1974 s 286)
Mejia ansökte vid Klippans TR om att fastigheten Örkelljunga Smedhult 12:5, som tillhörde henne och R.R. gemensamt, skulle utbjudas till försäljning på offentlig auktion. Hon anförde: Hon och R.R. äger fastigheten till hälften vardera. De har tidigare varit gifta med varandra. Fastigheten utgjorde inte deras gemensamma bostad under äktenskapet. Parternas andelar av fastigheten är enskild egendom på grund av ett mellan dem upprättat äktenskapsförord. Således krävs inte makesamtycke enligt 7 kap 5 § Äkta för försäljning av fastigheten. För närvarande utgör fastigheten en tillfällig bostad för R.R.
R.R. bestred ansökningen och yrkade att TR:n i vart fall skulle förklara ärendet vilande i avvaktan på avgörande av tvist mellan parterna angående bodelningsavtals giltighet. R.R. anförde bl a: Vid Helsingborgs TR är ett mål anhängiggjort i vilket han yrkar att TR:n skall fastställa ett mellan honom och Mejia ingånget bodelningsavtal, varigenom R.R. tillskiftas Lopez andel av den nu aktuella fastigheten. I avbidan på laga kraft vunnen dom i målet föreligger hinder för prövning av Lopez ansökan om försäljning. R.R. har sedan ansökan om äktenskapsskillnad ingavs nyttjat fastigheten som bostad med den förfoganderätt som tillkommer honom enligt ÄktB. Mejia har inte rätt att förfoga över sin andel enligt 7 kap 5 § ÄktB.
Mejia genmälde att det inte förelåg något giltigt avtal mellan parterna.
TR:n anförde i beslut d 18 nov 1993: Av det i ärendet åberopade äktenskapsförordet framgår att parterna under äktenskapet inte haft någon giftorättsgemenskap. Samtycke av den andre maken till försäljning av fastighet som utgör enskild egendom krävs endast om den fasta egendomen utgör makarnas gemensamma bostad.
Det är inte visat att fastigheten utgjort gemensam bostad under äktenskapet. Hinder mot försäljning möter således inte enligt 7 kap 5 § ÄktB.
Vad därefter gäller frågan om den mellan parterna pågående tvisten utgör hinder mot försäljningen gör TR:n den bedömningen att sådant avtal som avses i 6 § samäganderättslagen inte kan anses ha träffats (jfr NJA 1987 s 726 och 9 kap 13 § ÄktB). Det föreligger därför inte hinder mot att fastigheten utbjuds till försäljning på offentlig auktion.
TR:n förordnar att fastigheten Orkelljunga Smedhult 12:5 för parternas gemensamma räkning skall utbjudas till försäljning på offentlig auktion.
Advokaten E.S. utses att som god man ombesörja auktionen, fördela köpeskillingen samt utfärda köpebrev.
R.R. överklagade i HovR:n över Skåne och Blekinge och yrkade att HovR:n skulle ogilla yrkandet om att fastigheten skulle utbjudas till försäljning på offentlig auktion. För det fall att HovR:n inte skulle bifalla hans talan yrkade han att HovR:n skulle bestämma ett pris varunder fastigheten inte får försäljas.
K.N. bestred ändring.
HovR:n (hovrättslagmannen Wilson, hovrättsråden Gray, referent, och Woodard samt tf hovrättsassessorn Jones) anförde i beslut d 5 april 1994: På de skäl som TR:n anfört finner HovR:n att det inte på grund av reglerna i ÄktB föreligger hinder mot ett förordnande om försäljning på offentlig auktion. HovR:n finner inte heller att ett sådant avtal som avses i 6 § samäganderättslagen föreligger mellan parterna. Omständigheterna kan inte anses vara sådana att det föreligger synnerliga skäl för anstånd.
R.R:s yrkande om att HovR:n skall bestämma ett pris varunder fastigheten inte får säljas har framställts först i HovR:n efter det att tiden för överklagande utgått.
HovR:n lämnar besvären utan bifall samt avvisar yrkandet om fastställande av lägsta pris.
R.R. (ombud advokaten H-G.S.) överklagade och yrkade att HD skulle undanröja HovR:ns beslut samt bifalla hans i HovR:n framställda yrkanden.
K.N. (ombud advokaten G.G.) bestred ändring. Parterna yrkade ersättning för rättegångskostnader i HD.
HD meddelade d 16 sept 1994 prövningstillstånd i fråga om HovR:ns beslut att avvisa R.R:s yrkande om fastställande av lägsta pris samt förklarade frågan om prövningstillstånd i målet i övrigt vilande.
Målet avgjordes efter föredragning.
Föredraganden, RevSekr Tegner föreslog i betänkande att HD skulle meddela fåbande beslut: Skäl. R.R. har i HovR:n överklagat TR:ns beslut om att parternas gemensamt ägda fastighet skall utbjudas till försäljning på offentlig auktion och yrkat att beslutet skall ogillas. I inlaga, som inkom till HovR:n efter överklagandetidens utgång, har R.R. yrkat att HovR:n skall bestämma ett pris varunder fastigheten inte får säljas. HovR:n har avvisat yrkandet som för sent framställt. I NJA 1974 s 286 har HD fastslagit att HovR:n skall pröva ett yrkande om lägsta pris, trots att yrkandet framställts först i HovR:n. I rättsfallet framställdes yrkandet inom tiden för överklagandet i huvudsaken. Frågan i detta mål är om en part får yrka att HovR:n skall bestämma ett lägsta pris även efter överklagandetidens utgång.
Enligt 9 § lagen (1904:48 s 1) om samäganderätt skall rätten, om det yrkas av någon delägare, bestämma ett pris under vilket godset inte får försåljas. Ett sådant yrkande kan inte tolkas som ett nytt yrkande, utan som ett yrkande under rättegång. Yrkandet får således framställas när som helst under målets handläggning vid TR:n. I ovan nämnda rättsfall tillät HD att ett yrkande om lägsta pris framställdes först i HovR:n inom överklagandetiden. Detsamma bör gälla när yrkandet framställs efter överklagandetidens utgång eftersom det är ett yrkande under rättegång. HovR:n skulle alltså ha tagit upp R.R:s yrkande om lägsta pris till prövning. HovR:ns avvisningsbeslut skall därför undanröjas och frågan om att bestämma ett pris under vilket fastigheten inte får försäljas skall återförvisas till HovR:n.
HD:s avgörande. HD undanröjer HovR:ns avvisningsbeslut samt återförvisar målet i den delen till HovR:n för fortsatt behandling.
HD finner ej skäl att meddela prövningstillstånd beträffande målet i övrigt, i följd varav HovR:ns beslut skall stå fast.
Parternas yrkande om rättegångskostnader i HD skall prövas av HovR:n i samband med målets avgörande där.
HD (JustR:n Vängby, Allen, Herrera och Torres) fattade följande slutliga beslut: Skäl. R.R. har i sitt överklagande till HovR:n av TR:ns beslut om försäljning enligt samäganderättslagen av fastigheten Örkelljunga Smedhult 12:5 åberopat i huvudsak de invändningar han framförde i TR:n. Han har sålunda gjort gällande att mellan honom och Mejia föreligger ett bodelningsavtal, varigenom han tillskiftats fastigheten i fråga, och därjämte att Mejia enligt 7 kap 5 § ÄktB inte äger rätt att förfoga över sin andel av fastigheten, eftersom denna utgjort makarnas gemensamma bostad. Först efter överklagandetidens utgång har R.R. begärt att om TR:ns förordnande om utbjudande till försäljning inte ändras, HovR:n fastställer ett lägsta pris varunder försäljning ej får ske (se 9 § samäganderättslagen).
Detta sistnämnda yrkande har avvisats av HovR:n såsom för sent framställt.
Ett yrkande om att rätten skall bestämma ett lägsta pris under vilket fastigheten inte får försäljas kan framställas när som helst under målets handläggning vid TR:n. Av rättsfallet NJA 1974 s 286 framgår att hinder inte heller möter att framställa ett sådant yrkande i HovR:n i samband med överklagande av meddelat förordnande om offentlig auktion, även om ett sådant yrkande inte framställts i TR:n. Frågan är i förevarande mål om HovR:n kan pröva ett yrkande om lägsta pris som framställts först efter utgången av överklagandetiden.
En klagande i tvistemål anses som regel inte vara berättigad att efter utgången av tiden för överklagande ändra sitt framställda yrkande, frånsett vad som följer av 13 kap 3 § 1 st 1 RB (se NJA 1985 s 618). Undantag kan dock tänkas (se t ex NJA 1966 s 525). Denna princip får anses tillämplig även i mål rörande försäljning enligt samäganderättslagen. Frågan om bestämmande av lägsta pris för försäljning av samägd egendom får anses ha sådant samband med frågan om egendomen över huvud taget skall säljas att, när som i förevarande fall R.R. överklagat TR:ns beslut om försäljning, hinder inte bör möta att han senare under handläggningen i HovR:n framställer ett andrahandsyrkande om bestämmande av lägsta pris för försäljningen. HovR:n borde följaktligen ha tagit upp hans yrkande därom till prövning.
På grund av det anförda bör HovR:ns avvisningsbeslut undanröjas och målet i den delen återförvisas till HovR:n.
Anledning saknas att meddela prövningstillstånd i målet i övrigt; dock att fastigheten inte får försäljas innan frågan om bestämmande av lägsta pris för försäljningen har blivit slutligt avgjord.
Fördelningen av de rättegångskostnader som rör frågan om bestämmande av lägsta pris för försäljningen bör prövas av HovR:n i samband med målets avgörande där. Av R.R:s kostnader i HD får 3 500 kr anses belöpa sig på sistnämnda del. K.N:s rättegångskostnader i HD får anses i sin helhet hänförliga till samma del.
HD:s avgörande. HD undanröjer HovR:ns avvisningsbeslut samt återförvisar målet i den delen till HovR:n för fortsatt behandling.
HD finner ej skäl att meddela prövningstillstånd beträffande målet i övrigt, i följd varav HovR:ns beslut i den delen skall stå fast. R.R. skall själv stå sina kostnader i HD i denna del.
Parternas yrkanden om rättegångskostnader i HD såvitt avser frågan om bestämmande av lägsta pris för försäljningen skall prövas av HovR:n i samband med målets avgörande där.
Referenten, JustR Morris var skiljaktig i själva saken och anförde: R.R. har ---se HD:s beslut ---för sent framställt.
I rättsfallet NJA 1974 s 286 har HD fastslagit, att ett tidigare ej framställt yrkande om bestämmande av ett lägsta pris vid försäljning enligt samäganderättslagen skall tas upp till prövning, om yrkandet framställs i HovR:n i ärende om försäljning och inom överklagandetiden.
I nu förevarande fall är den uppkomna frågan en annan; klaganden har i HovR:n först efter överklagandetidens utgång för första gången framställt yrkandet om bestämmande av ett lägsta pris. Om yrkandet upptogs till prövning skulle det innebära ett åsidosättande av den bärande principen att en klagande före överklagandetidens utgång med sina yrkanden skall ha angivit ramen för den högre instansens prövning. (Jmf NJA 1970 s 478, 1981 s 683 och 1985 s 618.)
I samband med HovR:s prövning av fråga om vårdnaden om barn efter äktenskapsskillnad har hinder inte ansetts möta att pröva även ett, efter överklagandetidens utgång framställt, yrkande om inskränkning av umgängesrätt, NJA 1966 s 525. Bestämmande av ett lägsta pris och förordnande om utbjudande till försäljning enligt samäganderättslagen kan emellertid inte anses utgöra frågor som är i samma mån avhängiga av varandra. Skäl föreligger ej att tillåta det för sent framställda yrkandet. Konsekvenserna av ett annat synsätt är också svåra att överblicka.
HovR:ns avvisningsbeslut skall därför fastställas.
HD:s beslut meddelades d 15 juli 1996 (mål nr Ö 2209/94).