Ett beslut om förvar som fattats på grund av att det är sannolikt att utlänningen kommer att avvisas eller utvisas ska prövas på nytt inom två veckor från den dag då det började verkställas. Ett beslut om förvar som inte prövas på nytt inom föreskriven tid upphör att gälla.
A ansökte om uppehålls- och arbetstillstånd. Migrationsverket avslog hans ansökan den 11 februari 2012 och beslutade samtidigt bl.a. att utvisa honom från Sverige och att ta honom i förvar med stöd av 10 kap. 1 § andra stycket 2 utlänningslagen (2005:716). Beslutet om att ta A i förvar verkställdes den 30 augusti 2012.
A överklagade Migrationsverkets beslut. Förvaltningsrätten i Stockholm, migrationsdomstolen, som delade upp målet i två delar, avslog A:s överklagande i den del som avsåg frågan om förvar i dom i mål nr UM 6937-12 den 28 september 2012. Migrationsdomstolen (2012-10-23, Falkenborn och tre nämndemän), avslog därefter A:s överklagande avseende uppehållstillstånd m.m. samt beslutade i enlighet med 10 kap. 12 § andra stycket utlänningslagen att han skulle hållas kvar i förvar.
Efter migrationsdomstolens dom fattades ytterligare beslut om att hålla A kvar i förvar.
A överklagade migrationsdomstolens dom som meddelades den 23 oktober 2012 och yrkade såvitt nu är i fråga att han omgående skulle tas ur förvar och försättas på fri fot.
Migrationsverket medgav bifall till överklagandet i fråga om förvar och anförde bl.a. följande. Beslutet om förvar verkställdes den 30 augusti 2012. Enligt de nya reglerna om förvarstider skulle beslutet om förvar ha omprövats den 13 september 2012. Migrationsverket skulle därvid ha tagit ställning till om det förelåg synnerliga skäl för ett fortsatt förvar. Förvarsbeslutet har inte omprövats enligt den nya regleringen i utlänningslagen avseende tillämpliga tidsfrister enligt 10 kap.4 och 9 §§utlänningslagen.
Migrationsöverdomstolen förordnade den 6 december 2012 att migrationsdomstolens beslut i den överklagade domen om att A ska hållas kvar i förvar tills vidare inte skulle gälla och han släpptes ur förvar den dagen. Migrationsöverdomstolen beslutade vidare den 21 december 2012 att inte meddela prövningstillstånd i fråga om uppehållstillstånd m.m.
Kammarrätten i Stockholm, Migrationsöverdomstolen (2013-04-15, Rios, Salazar och Long, referent), yttrade:
Tillämpliga bestämmelser m.m.
18 år tas i förvar bl.a. om det är sannolikt att utlänningen kommer att avvisas eller utvisas enligt 8 kap. 1, 2 eller 7 § (punkten 2), eller det är fråga om att förbereda eller genomföra verkställigheten av ett beslut om avvisning eller utvisning (punkten 3).
Tidigare var det endast avseende utlänningar som hölls i förvar för utredning och avseende barn som det i svensk rätt fanns en tidsgräns för hur länge en utlänning maximalt fick hållas i förvar. För att uppfylla de krav som ställs i Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/115/EG av den 16 december 2008 om gemensamma normer och förfaranden för återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna (återvändandedirektivet) har det i utlänningslagen från och med den 1 maj 2012 införts ytterligare bestämmelser om tidsgränser. (Se prop. 2011/12:60 s. 74-76.)
I 10 kap. 4 § andra stycket utlänningslagen stadgas därför numera att en utlänning inte får hållas i förvar för verkställighet med stöd av 1 § andra stycket 3 längre tid än två månader, om det inte finns synnerliga skäl för en längre tid. Även om det finns sådana synnerliga skäl får utlänningen inte hållas i förvar längre tid än tre månader eller, om det är sannolikt att verkställigheten kommer att ta längre tid på grund av bristande samarbete från utlänningen eller det tar tid att införskaffa nödvändiga handlingar, längre tid än tolv månader. Enligt tredje stycket gäller att i andra fall än som avses i bl.a. andra stycket får en utlänning som fyllt 18 år inte hållas i förvar längre tid än två veckor, om det inte finns synnerliga skäl för en längre tid.
Vidare följer det av 10 kap. 9 § första stycket utlänningslagen att ett beslut om förvar enligt 4 § andra eller tredje stycket ska prövas på nytt inom två veckor från den dag då det började verkställas. I de fall det finns beslut om avvisning eller utvisning ska beslutet om förvar dock prövas på nytt inom två månader från den dag då det började verkställas.
Slutligen framgår det av 10 kap. 10 § utlänningslagen att ett beslut om förvar som inte prövas på nytt inom föreskriven tid upphör att gälla.
Migrationsverkets beslut att ta A i förvar, liksom migrationsdomstolens beslut att hålla kvar honom i förvar, fattades samtidigt som verket respektive domstolen beslutade att A skulle utvisas från Sverige enligt 8 kap. 7 § utlänningslagen. Beslutet om utvisning hade därmed inte vunnit laga kraft och grunden för förvaret var alltså att det är sannolikt att han kommer att utvisas enligt 10 kap. 1 § andra stycket 2 utlänningslagen.
Frågan är då om ett sådant beslut om förvar ska prövas på nytt enligt 10 kap. 9 § utlänningslagen inom två veckor eller inom två månader från det att det började verkställas.
Som framgår av 10 kap. 4 § utlänningslagen gäller tidsgränsen två månader för hur länge en person får hållas i förvar endast beträffande en utlänning som hålls i förvar för verkställighet av ett beslut om avvisning eller utvisning. Ett sådant så kallat verkställighetsförvar förutsätter att det finns ett avlägsnandebeslut som har vunnit laga kraft, alternativt att beslutet får verkställas innan det vunnit laga kraft (se MIG 2013:3 och Mcmillan och Dominguez, Utlänningslagen med kommentarer, 9 uppl., s. 481). För övriga fall gäller tidsgränsen två veckor och i vissa situationer, som inte är aktuella här, 48 timmar.
När det gäller tiden för omprövning av förvarsbeslut i 10 kap. 9 § utlänningslagen görs inte lika tydligt en åtskillnad mellan verkställighetsförvar och andra förvar. I bestämmelsen talas om att då det finns ett beslut om avvisning eller utvisning ska beslutet prövas på nytt inom två månader från den dag då det började verkställas. I övriga fall ska beslutet prövas på nytt inom två veckor. Enligt Migrationsöverdomstolen kan dock inte denna otydlighet medföra att de tidsgränser som följer av 10 kap. 4 § utlänningslagen får överskridas, i synnerhet inte som en utlännings frihet inte ska begränsas mer än nödvändigt (se 1 kap. 8 § utlänningslagen). Ett beslut om förvar som fattats med stöd av 10 kap. 1 § andra stycket 2 ska därför prövas på nytt inom två veckor från den dag då det började verkställas.
A togs i förvar med stöd av 10 kap. 1 § andra stycket 2 utlänningslagen. Beslutet om förvar verkställdes den 30 augusti 2012. Enligt 10 kap. 4 § tredje stycket utlänningslagen fick han hållas i förvar i längst två veckor, om det inte fanns synnerliga skäl för en längre tid. En ny prövning av förvaret skulle därför ha skett senast den 13 september 2012 för att pröva om det förelåg synnerliga skäl för en längre tids förvar. Migrationsöverdomstolen konstaterar att en sådan ny prövning av förvaret inte skedde inom denna tid. Beslutet om förvar avseende A upphörde därför att gälla den 13 september 2012.
Eftersom beslutet om förvar av A numera har upphört att gälla och han inte längre hålls i förvar har frågan om förvar förfallit. Målet ska därför avskrivas från vidare handläggning.
Migrationsöverdomstolens avgörande. Migrationsöverdomstolen avskriver målet från vidare handläggning.