Fråga om ränteskillnadsersättning och tillämpningen av lagen (
1989:567
) om ändrade betalningsvillkor för vissa statliga bostadslån m.m. Avgörande 1995-06-02; 95-0476
Z tog år 1987 ett bostadslån till fast ränta. Avtalet innehöll ingen bestämmelse som gav långivaren rätt att ta ut ränteskillnadsersättning vid förtida betalning av lånet. Då Z senare skulle betala lånet i förtid, begärde emellertid långivaren ränteskillnadsersättning.
Z yrkade att nämnden skulle fastställa att ränteskillnadsersättning inte skulle utgå.
Bolaget, som bestred yrkandet, anförde att lagen (1989:567) om ändrade betalningsvillkor för vissa statliga bostadslån m.m. gav bolaget rätt att ta ut ränteskillnadsersättning.
Nämndens bedömning:
Enligt låneförbindelsens betalningsvillkor får låntagaren när som helst betala in hela lånet eller del av detta. Förbindelsen, som ingicks med Länsbostadsnämnden 1987, innehåller inte någon bestämmelse som berättigar kreditgivaren att ta ut ränteskillnadsersättning vid förtidsbetalning. Det har inte heller kommit fram någonting som tyder på att själva kreditavtalet skulle ha ändrats på den punkten. Avtalet berättigar alltså inte bolaget till ersättning för ränteskillnad.
Enligt 3 § jämförd med 1 a § i den av bolaget åberopade lagen om ändrade betalningsvillkor för vissa statliga bostadslån m.m. har bolaget (sedan 1991) rätt att ta ut ersättning för ränteskillnad vid betalning utöver föreskriven amortering också när det gäller bostadslån som bolaget har betalat ut före den 1 juli 1988. Lagen innebär att det införts en reglering som sätter tidigare ingångna avtal ur spel.
Tillåtligheten av en sådan tillbakaverkande lagstiftning har ifrågasatts (se prop. 1988/89:89 och 1990/91:193). Enligt Reklamationsnämndens mening bör lagen i varje fall inte ges en vidare tillämpning än vad som följer direkt av ordalydelsen. Det betyder att lagen inte bör tillämpas annat än på lån som bolaget har betalat ut. I det nu aktuella fallet har annat inte gjorts gällande än att lånet betalats ut av Länsbostadsnämnden.
Reklamationsnämndens slutsats blir alltså att inte heller den åberopade lagen berättigar bolaget till ränteskillnadsersättning i det aktuella fallet. Yrkandet skall därför bifallas.
Två ledamöter var skiljaktiga och ville avslå anmälarens yrkande.