Konsument har ansett berättigad till skadestånd av nätkoncessionshavaren på grund av elavbrott (
11 kap. 10 § ellagen
). Avgörande 2002-12-20, 2002-2113
Den 3 februari 2001 uppstod brott på en 50 år gammal sjökabel. Strömmen till fastigheterna på ett antal öar bröts. Vid tillfället rådde sträng kyla och vattenpumpen i S:s brunn frös omedelbart sönder. Avbrottet varade till den 9 februari 2001. S gjorde gällande att nätkoncessionshavaren V hade brustit i det kontrollansvar som förskrevs i såväl parternas avtal som i ellagen och yrkade hos nämnden skadestånd med 14 756 kr.
V bestred yrkandet och åberopade att strömavbrottet hade uppkommit på grund av händelser eller omständigheter som legat utanför bolagets rimliga kontroll. Det inträffade låg därför utanför det kontrollansvar en nätägare har enligt 11 kap. 10 § ellagen. Bolaget hade enligt uppgift gjort allt det kunnat för att lokalisera felet och reparera kabeln. Orsaken till strömavbrottet var att en kabelskarv hade gått sönder och bolaget uppgav att man inte visste vad orsaken till detta var. Bolaget antog att bottenförhållandena kunde ha påverkat kabeln.
Nämnden gjorde följande bedömning:
Av utredningen i ärendet framgår att överföring av el avbröts den 3 februari 2001 när en sjökabel brast. Avbrottet varade till den 9 februari 2001.
Enligt 11 kap. 10 § första stycket ellagen (1997:857) har konsumenten, om överföringen av el avbryts utan att det beror på konsumentens försummelse och utan att det finns rätt att avbryta överföringen enligt 7 § första stycket, rätt till ersättning för skada av nätkoncessionshavaren om inte denne visar att avbrottet beror på ett hinder utanför hans kontroll som han inte skäligen kunde förväntas ha räknat med och vars följder han inte heller skäligen kunde ha undvikit eller övervunnit.
Huvudregeln är således att konsumenten har rätt till ersättning för den skada han lider genom ett elavbrott. För att nätkoncessionshavaren skall undgå skadeståndsskyldighet krävs att fyra förutsättningar är uppfyllda. För det första skall det föreligga ett hinder mot överföring av el. För det andra skall hindret ligga utanför nätkoncessionshavarens kontroll. För det tredje skall hindret vara sådant att nätkoncessionshavaren inte skäligen kunde förväntas ha räknat med det. För det fjärde skall nätkoncessionshavaren inte skäligen ha kunnat undvika eller övervinna hindret.
För att nätkoncessionshavaren skall undgå skadeståndsskyldighet måste samtliga fyra förutsättningar vara uppfyllda. Nätkoncessionshavaren har bevisbördan för att så är fallet (prop. 1996/97:136, s. 191).
I ärendet är ostridigt att det har förelegat ett hinder för överföring av el. Tvisten i ärendet gäller i stället frågan om hindret legat utanför bolagets kontroll och om hindret har varit sådant att bolaget inte skäligen kunde förväntas ha räknat med det.
Bolaget har uppgett att strömavbrottet berodde på en kabelskarv som gick sönder på elkabeln och att bolaget inte vet var orsaken till själva felet var, men har antagit att bottenförhållandena kan ha påverkat kabeln. Bolaget har emellertid inte presenterat någon bevisning eller utredning i övrigt till stöd för sitt påstående att hindret beror på omständigheter utanför bolagets kontroll eller att ledningsbrottet orsakats av någon exceptionell eller annan liknande händelse som bolaget inte skäligen kunde förväntas ha
räknat med. Bolaget kan under dessa förhållanden inte undgå skadeståndsansvar för den skada som strömavbrottet fört med sig.
I ärendet är ostridigt att en vattenpump gick sönder till följd av strömavbrottet. Bolaget har inte ifrågasatt skäligheten av det yrkade beloppet. S:s yrkande skall därför bifallas.