Ansökan av O.B. m.fl. om rättsprövning av ett beslut att anta detaljplan
Not 23. Ansökan av O.B. m.fl. om rättsprövning av ett beslut att anta detaljplan. - Kommunfullmäktige i Lysekils kommun beslutade att anta detaljplan för Spjösvik, Lyse-Berga 3:1 m.fl. i syfte att ta fram 40-50 bostäder för helårsboende i kustmiljö. Planen förutsatte bl.a. en gräs-/bollplan på fastigheten Lyse-Berga 2:100. Beslutet överklagades men överklagandena avslogs av Länsstyrelsen i Västra Götalands län. Sedan länsstyrelsens beslut överklagats anförde                 regeringen (Miljödepartementet, 2010-06-03)             följande såvitt avser gräs-/bollplanen. Av handlingarna i ärendet framgår att det på Johnson 2:100 redan i dag finns en grusplan som är belägen närmare bostadshuset än vad som föreslås i planen. Av yttrandet från kommunen framgår att förändringar har gjorts under planprocessen för att tillmötesgå ägarna till Johnson 2:100. Gräsplanen har minskats något och flyttats längre bor från huvudbyggnaden och den allmänna gångvägen över fastigheten har tagits bort. Vidare har möjlighet att uppföra komplementbyggnad till huvudbyggnaden om 40 kvm och ett garage om 30 kvm tillkommit. De anförde bl.a. att det var uppenbart att deras trädgård skulle komma att tjäna som genomfart för alla barn och ungdomar som avsåg att använda bollplanen - - - Vid den avvägning som ska ske i ärendet finner regeringen att detaljplanen inte kan anses påverka eller hindra den nuvarande markanvändningen av Johnson 2:100 eller åsidosätta fastighetsägarnas rätt på ett sådant sätt att planen av det skälet inte kan godtas. - O.B. m.fl. yrkade att Högsta förvaltningsdomstolen skulle upphäva regeringens beslut. Enligt klagandenas uppfattning skulle strandskyddsgränsen anpassas, en byggrätt medges samt bollplanen tas bort. De anförde bl.a. att det var uppenbart att deras trädgård skulle komma att tjäna som genomfart för alla barn och ungdomar som avsåg att använda bollplanen                 - Högsta förvaltningsdomstolen (2011-03-14, Evans, Nash, Ståhl, Jacobs)             :                 Skälen för avgörandet             . - - - Enligt 1 kap. 5 § plan- och bygglagen (1987:10), PBL, gäller, om annat inte är särskilt föreskrivet, att både allmänna och enskilda intressen ska beaktas vid prövning av frågor enligt lagen. I 2 och 3 kap. finns bestämmelser som närmare reglerar de intressen som ska beaktas vid planläggning och vid lokalisering av bebyggelse samt krav på byggnader m.m. Enligt 2 kap. 4 § första stycket 5 ska, inom områden med sammanhållen bebyggelse, bebyggelsemiljön utformas med hänsyn till behovet av parker och andra grönområden. Vid utformning av en detaljplan ska enligt 5 kap. 2 § första stycket skälig hänsyn tas till befintliga bebyggelse-, äganderätts- och fastighetsförhållanden som kan inverka på planens genomförande. - I 7 kap.miljöbalken finns bestämmelser om strandskyddsområden. - Det aktuella området har tidigare inte varit detaljplanelagt. Detaljplanen fastställer i stort befintlig markanvändning för fastigheten Lyse-Berga 2:100. Omfattningen av byggrätten och den allmänna platsmarken på fastigheten, liksom den gräs-/bollplan som planlagts på den allmänna platsmarken, innefattar avvägningar såväl mellan motstående enskilda intressen som mellan enskilda och allmänna intressen. Placeringen av en ytterligare byggnad enligt sökandenas önskemål skulle inkräkta på strandskyddsområdet. - De i målet tillämpliga bestämmelserna i PBL är allmänt hållna och ger myndigheterna ett förhållandevis stort utrymme för bedömningar. Vad sökandena har anfört beträffande det aktuella beslutet visar inte att regeringen vid beslutsfattandet skulle ha felbedömt fakta eller överskridit gränserna för det handlingsutrymme som föreligger i planärenden eller att det i övrigt har förekommit fel som kan ha påverkat utgången i ärendet. Det framgår inte heller klart av omständigheterna i målet att beslutet på något annat sätt strider mot någon rättsregel. Regeringens beslut ska därför stå fast. -                 Högsta förvaltningsdomstolens avgörande             . Högsta förvaltningsdomstolen förklarar att regeringens beslut ska stå fast. - Justitierådet                 Craig             var av skiljaktig mening och anförde följande. Vad gäller ramen för Högsta förvaltningsdomstolens prövning enligt rättsprövningslagen hänvisar jag till majoritetens redovisning i första och andra styckena under rubriken Skälen för avgörandet. - Av 2 kap. 2 § PBL framgår att planläggningen ska, med beaktande av natur- och kulturvärden, främja en ändamålsenlig struktur och en estetiskt tilltalande utformning av bebyggelse, grönområden, kommunikationsleder och andra anläggningar. Vid prövning av frågor enligt PBL ska enligt 1 kap. 5 § beaktas både allmänna och enskilda intressen. Enligt 5 kap. 2 § första stycket PBL ska vid utformningen av en detaljplan skälig hänsyn tas till befintliga bebyggelse-, äganderätts- och fastighetsförhållanden som kan inverka på planens genomförande. - Av utredningen framgår bl.a. följande. Detaljplanen för Spjösvik syftar till att ta fram 40-50 nya bostäder som kan erbjuda ett modernt och attraktivt helårsboende i kustmiljö nära natur, bad och en egen båtplats. Genom detaljplanen möjliggörs en utbyggnad av vatten och avlopp vilket förbättrar situationen för befintlig bebyggelse om 29 hus, varav 5 bebos året om. Bebyggelsen planeras relativt tätt i grupper för att spara stora delar av naturen som orörd resurs för friluftslivet. För att skapa en fastighetsindelning enligt detaljplanen är avsikten att mark ska överföras inom kvartersmark mellan fastigheter. Kommunen avser att köpa all privatägd allmänplatsmark med äganderätt genom att träffa frivillig överenskommelse med fastighetsägare. I de fall kommunen inte har möjlighet att träffa överenskommelse kommer privatägd allmänplatsmark att upplåtas för förvaltning till kommande gemensamhetsanläggning genom anläggningslagen (1973:1149). Sökandena äger Johnson 2:100 som berörs på så sätt att allmänplatsmark utlagts bl.a. för en bollplan. Sökandena anser att aktiviteten på bollplanen kommer att vara störande för dem och att behovet av planen inte väger tyngre än deras intressen. De pekar också på att barnens behov av bollplan kan tillgodoses på annat håll i kommunen t.ex. vid skolan. - Jag gör följande bedömning. Det är fråga om ett begränsat antal hushåll inom området även efter den exploatering som detaljplanen avser. Det är inte heller osannolikt att i likhet med befintliga fastigheter några av de nya kommer att användas som fritidsbostäder. Dessutom är området så beläget att möjligheten till frilufts- och fritidsaktiviteter för de boende är mycket väl tillgodosett även utan en bollplan. Vid angivna förhållanden framstår det allmänna intresset av att bollplanen anläggs på sökandenas fastighet som närmast obefintligt. Det har inte i ärendet framkommit något annat förhållande som visar att det är av betydelse för fastigheterna som sådana att de har del i en sådan anläggning. Mot denna bakgrund finner jag att kommunen vid utformningen av planen inte har tagit skälig hänsyn till befintliga bebyggelse-, äganderätts- och fastighetsförhållanden i övrigt. Regeringen får därför anses ha överskridit gränsen för det handlingsutrymme som föreligger i ett planärende. Regeringens beslut bör därför upphävas. (mål nr 5298-10, fd 2010-12-01, Mack)