Utdömande av vite-----En restaurang hade vitesförelagts av en miljönämnd att hålla nere bullret från verksamheten så att den ekvivalenta ljudnivån i omgivande lägenheter inte överskred 25 dBA. Vid utdömandet av vitet fann MÖD efter överklagande att de uppmätta nivåerna (31-34 dBA) på ett signifikant sätt översteg den nivå som angivits i föreläggandet och att restaurangbolaget, oavsett det faktum att det s.k. bakgrundsljudet också överskred 25 dBA, därmed hade överträtt föreläggandet. Det faktum att bolaget senare hade vidtagit åtgärder för att nedbringa ljudnivåerna utgjorde enligt domstolen inte skäl att anse att vitet hade förlorat sin betydelse. Däremot sattes beloppet ned något mot bakgrund av dessa omständigheter och att förhållandevis lång tid hade förflutit sedan överträdelsen ägde rum.
ÖVERKLAGAT AVGÖRANDE
Miljööverdomstolen upphäver miljödomstolens dom och förpliktar med ändring av Miljönämndens i Helsingborgs stad beslut den 26 februari 1998 Brucit AB att till staten betala vite med tiotusen (10 000) kr.
Miljönämnden i Helsingborgs stad har yrkat bifall till sin vid miljödomstolen förda talan.
Brucit AB (bolaget) har bestritt ändring på den grunden att ändamålet med vitet under alla förhållanden har förfallit. I andra hand har bolaget yrkat att vitet skall jämkas kraftigt.
Bolaget har begärt att det skall hållas förhandling i målet samt yrkat ersättning för rättegångskostnader.
Miljööverdomstolen har den 20 november 2000 meddelat prövningstillstånd.
Miljönämnden har anfört bl.a. följande. Av miljödomstolens dom framgår att domstolen funnit att det ej i tillräcklig grad har utretts att bolaget skulle ha åsidosatt föreskriften i vitesföreläggandet om högsta ljudnivå vid musik från restaurangen. Domstolens påstående att det inte är tillräckligt utrett innebär, såvida det inte är fråga om en ren missuppfattning av den redovisning som miljönämnden har lämnat, att domstolen har underkänt gjorda mätningar. Miljönämndens mätningar visar att ljudet från musiken i betydande grad har överskridit högsta föreskrivna ljudnivå för musik från restaurangen. Skillnaden är 6-9 dBA (korrigerat värde varvid värdet fastställts till 31-34 dBA). Det mänskliga örat uppfattar denna skillnad som nära nog en fördubbling av ljudnivån. Bakgrundsnivån saknar betydelse i annat hänseende än för korrigering. En bullermätning har ofta syftet att bestämma den ljudnivå som en given källa ger upphov till i omgivningen. För att kunna bestämma den ljudnivån måste mätresultatet korrigeras för inflytande av bakgrundsljudet. Först om skillnaden är mindre än 3 dBA blir mätresultaten osäkra, vilket inte varit fallet i den aktuella mätningen. Olika ljudkällor har olika karaktärer. Icke önskvärd musik upplevs emellertid normalt mer störande än andra typer av ljud, vilket motiverat Socialstyrelsen (Allmänna råd SOSFS 1996:7) att ange en förhållandevis låg nivå för musikljud.
Bolaget har, utöver vad som angavs vid miljödomstolen, anfört bl.a. följande. Efter bullermätningen, som utförts den 26 september 1998, har bolaget vidtagit sådana justeringar och ändringar i högtalarutrustningen och bullerdämpande skyddsåtgärder av lokalen att bolaget vid senare mätningar uppfyllt de av Helsingborgs miljökontor uppställda bullernivåerna. Ändamålet med vitesföreläggandet måste därför anses vara förfallet. Det framgår vidare av den av motparten åberopade inspektionsrapporten att det redan uppmätta bakgrundsljudet uppgår till en nivå som väsentligt överstiger föreläggandets maximinivå 25 dBA. För det fall yrkat vite skulle utdömas, finns risken att bolaget kommer på obestånd.
Miljönämnden har genmält. Om överskridande av föreläggandet inte skulle ha skett efter det nu åberopade mättillfället, den 26 september 1998, så är det en försenad prestation och inte en omständighet som gör att ändamålet med vitet är förfallet. Miljönämnden har dessutom konstaterat överträdelser vid senare tillfällen. Det vitsordas att bolaget har vidtagit åtgärder som bör ha minskat störningarna. En viss jämkning av vitesbeloppet kan därför godtas. Åtgärderna har emellertid inte varit tillräckliga. - Det saknas laglig grund för yrkandet om ersättning för rättegångskostnader.
Miljööverdomstolen har med stöd av 23 kap. 6 § första stycket första meningen  miljöbalken avgjort målet utan huvudförhandling.
Miljönämnden har till stöd för sitt yrkande åberopat inspektionsrapport avseende ljudmätning som gjorts i ett sovrum i en bostadslägenhet på Drottninggatan 15, andra våningen, mellan klockan 22.00 och 22.30 den 26 september 1998. Av rapporten framgår att mätningar av ljudet från musik på restaurangen, utvisat en ekvivalent ljudnivå på 32 till 34 dBA, vilket miljönämnden i sitt överklagande justerat till korrigerat värde 31-34 dBA. Genom rapporten är det visat att den ekvivalenta ljudnivån signifikant överstigit 25 dBA och att bolaget därmed har överträtt det föreläggande som miljönämnden grundar sitt yrkande på. Den omständigheten att även s.k. bakgrundsljud överstiger nivån 25 dBA föranleder inte Miljööverdomstolen att göra någon annan bedömning.
Bolaget har invänt att ändamålet med vitet är förfallet eftersom bolaget efter mätningen den 26 september 1998 har vidtagit sådana justeringar av högtalarutrustningen och bullerdämpande åtgärder i lokalen att bolaget vid senare mätningar uppfyllt de uppställda bullernivåerna. Dessa omständigheter är enligt Miljööverdomstolens mening inte av sådant slag att ändamålet med vitet har förlorat sin betydelse. Det finns därför förutsättningar att döma ut ett vitesbelopp. Med hänsyn till de ovan nämnda omständigheterna samt till den förhållandevis långa tid som förflutit sedan den nu aktuella överträdelsen ägde rum föreligger särskilda skäl att sätta ned vitesbeloppet.
Vid denna utgång kan yrkandet om ersättning för rättegångskostnader inte vinna bifall.
I avgörandet har deltagit hovrättslagmannen Berry, hovrättsrådet Farmer, referent, miljörådet Taylor samt hovrättsassessorn Whitaker. Enhälligt.