Ansökan av Utteros Samfällighetsförening m.fl. om rättsprövning av beslut ang. bygglov
Not 417. Ansökan av Utteros Samfällighetsförening m.fl. om rättsprövning av beslut ang. bygglov. - MIT Energi AB ansökte om bygglov för ett kraftverk på fastigheten Nelson 1:2 i Varbergs kommun med en tornhöjd på 30 m, en vingdiameter på 26 m och en effekt på ca 250 kW och gjorde dessutom anmälan till miljö- och hälsoskyddsnämnden enligt miljöskyddslagen. - Miljö- och hälsoskyddskontoret meddelade med stöd av 39 § miljöskyddslagen bolaget råd avseende vindkraftverket. Byggnadsnämnden i Varbergs kommun beslutade därefter den 16 december 1991 att bevilja sökt lov, i vilket bl.a. föreskrevs att miljö- och hälsoskyddskontorets råd skulle beaktas. - Nelson samfällighetsförening och Mora Mason överklagade nämndens bygglovsbeslut och yrkade att det skulle upphävas. Föreningen hävdade bl.a. att vindkraftverket skulle komma att ligga alldeles för nära vägen, ett bostadsområde och ett sommarstugeområde. Vidare uppgavs att föreningen inte fått tillfälle att yttra sig innan bygglov beviljades av nämnden. Föreningen ansåg därför att nämndens bygglovsbeslut borde upphävas. -Länsstyrelsen i Hallans län (1993-06-16) avslog överklagandet med följande motivering: Miljö- och hälsoskyddsnämnden i kommunen har meddelat råd enligt 39 § miljöskyddslagen för verksamheten. Länsstyrelsen har - efter besvär över nyssnämnda råd den 27 mars 1992 fattat beslut i frågan. Länsstyrelsens beslut har överklagats till koncessionsnämnden som den 7 maj 1993 beslutat att inte ändra överklagade beslutet på grund av risk för störande buller och har i övrigt inte funnit skäl att ändra länsstyrelsens beslut. - Det planerade vindkraftverket kan således inte komma att antas medföra några allvarliga olägenheter från miljö- och bullersynpunkt. - Av 8 kap. 12 § första stycket punkt 4 plan- och bygglagen (1987:10), PBL, framgår att ansökningar om bygglov för åtgärder inom områden som inte omfattas av detaljplan skall bifallas om åtgärden bl.a. kan antas uppfylla kraven i 3 kap. Av 3 kap 1 och 2 §§ PBL (jämfört med 14 §) framgår vidare att anläggningar som vindkraftverket skall placeras och utformas på ett sätt som är lämpligt med hänsyn till landskapsbilden m.m. och så att deras avsedda användning inte medför betydande olägenheter för omgivningen. - Enligt länsstyrelsens bedömning kan det planerade vindkraftverkets placering och utformning inte anses inverka menligt på landskapsbilden eller innebära några betydande olägenheter för de klagande eller omgivningen i övrigt. - Enligt naturvårdsverkets riktlinjer bör skyddsavståndet till bebyggelse vara verkets navhöjd + 3 ggr rotordiametern dvs. i det aktuella fallet 108 m. Detta avståndskrav uppfylls. Byggnadsnämnden får därmed anses ha haft fog för sitt lovbeslut. - Vad avser föreningens synpunkt på rätten att yttra sig - i enlighet med 8 kap 22 § PBL - innan lov meddelades - får länsstyrelsen anföra följande. MIT Energi AB - nedan kallat bolaget - lämnade i maj 1991 in en ansökan om förhandsbesked om ett planerat vindkraftverk på ifrågavarande fastighet. - Den 8 augusti 1991 inlämnade Nelson samfällighetsförening en protestlista från medlemmarna i föreningen mot det planerade vindkraftverket. - Bolaget reviderade härefter sitt förslag och ansökte om bygglov för uppförande av vindkraftverket, vilket beviljades den 16 december 1991. - Med hänsyn till ovanstående får det anses visat att föreningen haft möjlighet att framföra sina synpunkter innan bygglovet beviljades. - Skäl att upphäva överklagade beslutet på den grunden att ärendet inte skulle ha handlagts formellt riktigt föreligger därmed inte. - Länsstyrelsens beslut överklagades av Nelson samfällighetsförening och av Wilson P. De vidhöll uppfattningen att vindkraftverket skulle komma att utgöra en säkerhetsrisk samt medföra olägenheter för omgivningen eftersom det blev beläget för nära såväl allmänna landsvägen som föreningens område samt att det även i övrigt var olämpligt placerat med hänsyn till landskapsbilden och naturmiljön. De anmärkte även mot ärendets formella handläggning. - Kammarrätten i Göteborg beslutade den 19 januari 1994 att med eget yttrande överlämna ärendet till regeringen för prövning. Kammarrätten hade därvid funnit att hinder mot bygglov inte förelåg i den del av målet som kammarrätten kunde pröva. - Regeringen (Miljö- och naturresursdepartementet, 1994-04-21) fann att de omständigheter som åberopats i överklagandet inte utgjorde skäl att ändra länsstyrelsens beslut och avslog överklagandet. - Samfällighetsföreningen, Wilson Larsen och Mora E. ansökte om rättsprövning av regeringens beslut och alternativt om resning i ärendet. De yrkade att beslutet om bygglov skulle upphävas och åberopade ett förslag till allmänna råd från Boverket. Till grund för sin talan anförde de bl.a. följande. Vindkraftverk kunde utgöra ett fysiskt hinder, samt störa och slå ut radaranläggningar och den trådlösa kommunikationen. I varje enskilt ärende skulle bl.a. militärbefälhavaren i berört militärområde, Luftfartsverkets trafiktjänst i Norrköping, televerket i berörd teleregion och lantbruksenheten tillfrågas innan lov beviljas. Så hade inte skett. Fem nya vindkraftverk planerades att uppföras vid Nelson. Inför detta hade militära myndigheter tillfrågats. Militären avrådde från uppförande av vindkraftverk i området. Regeringens beslut stred mot 8 kap. 22 § PBL jämförd med 5 kap. 25 § samma lag. - Regeringsrätten (1995-12-28, Patterson, Lopez, Ferguson, Swartling): Skälen för Regeringsrättens avgörande. Mora E. har inte varit part i ärendet hos regeringen. Han är då inte behörig att ansöka om rättsprövning. Hans ansökan härom skall därför avvisas. - Enligt 1 § lagen (1988:205) om rättsprövning av vissa förvaltningsbeslut skall Regeringsrätten på ansökan av enskild part i ett sådant förvaltningsärende hos regeringen som rör något förhållande som avses i 8 kap.2 eller 3 §regeringsformen pröva om avgörandet i ärendet strider mot någon rättsregel på det sätt som sökandena angivit eller som i övrigt klart framgår av omständigheterna i ärendet. Rättsprövningen innefattar, förutom ren lagtolkning, även sådana frågor som faktabedömning och bevisvärdering samt frågor om beslutet strider mot kravet på saklighet, opartiskhet och allas likhet inför lagen. Prövningen omfattar också fel i förfarandet som kan ha påverkat utgången i ärendet. Om de tillämpade rättsreglerna är utformade så att myndigheten har en viss handlingsfrihet vid sitt beslutsfattande, omfattar rättsprövningen frågan om beslutet ryms inom handlingsfriheten (prop. 1987/88:69 s. 23-25 och s. 234). - Fastigheten Nelson 1:2 är belägen inom område som inte omfattas av detaljplan. - I 8 kap. 22 § PBL anges genom en uppräkning vilka som vid sidan av de kända sakägarna genom underrättelse skall beredas tillfälle att yttra sig över ansökningar innan bygglov lämnas. Med hänsyn till att uppräkningen är uttömmande såvitt avser underrättelseskyldigheten vid åtgärd utanför områden med detaljplan föreligger i förevarande fall inte något krav på att de av sökandena angivna myndigheterna skall beredas tillfälle att yttra sig innan bygglov lämnas. Det förhållandet att Boverket i ett förslag till allmänna råd förordat inhämtande av sådant yttrande kan inte leda till annan bedömning. - I målet har inte framkommit att regeringen i något av de hänseenden som sökandena gjort gällande har felbedömt fakta eller överskridit gränserna för det handlingsutrymme som myndigheterna har i bygglovsärenden. Vad sökandena anfört och handlingarna innehåller ger inte vid handen att det har förekommit något fel i förfarandet som kan ha påverkat avgörandet av ärendet. Inte heller i övrigt framgår klart av omständigheterna i ärendet att regeringens beslut strider mot någon rättsregel. Mot bakgrund härav skall regeringens beslut stå fast. - I ärendet är inte visat att det på grund av något särskilt förhållande finns synnerliga skäl att pröva saken på nytt. Anledning att bevilja resning föreligger därför inte. - Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten avvisar Stewart ansökan om rättsprövning. - Regeringsrätten avslår övriga ansökningar om rättsprövning och om resning och förklarar att regeringens beslut skall stå fast. (fd I 1995-12-12, Mccarthy)