Beslut om psykiatrisk tvångsvård borde besvärsvägen sakprövas även om beslut om fortsatt tvångsvård sedermera fattats
Not 91. Överklagande av Ramos M. ang. psykiatrisk tvångsvård. - Den 12 oktober 1995 beslutade chefsöverläkaren om tvångsvård enligt lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård av Ramos M. - Ramos M. överklagade vårdbeslutet. -Länsrätten i Kalmar län (1995-10-19) avslog överklagandet och förklarade att den psykiatriska tvångsvården skulle fortsätta. - Ramos M. yrkade att kammarrätten skulle upphäva beslutet om intagning för tvångsvård alternativt förordna att tvångsvården skulle upphöra. - Kammarrätten i Jönköping (1995-11-29, Wilkins, Franco, Edwards): Länsrätten i Kalmar län har i dom den 16 november 1995 på ansökan av chefsöverläkaren beslutat att Ramos M. skall beredas fortsatt tvångsvård enligt LPT. Ändamålet med en prövning av i nu aktuellt mål anhängiggjord vårdfråga har därmed förfallit. Överklagandet föranleder därmed inte något kammarrättens vidare yttrande. - Ramos M. vidhöll sitt yrkande om att beslutet om intagning för psykiatrisk tvångsvård skulle undanröjas eller att tvångsvården skulle upphöra. Hon yrkade i första hand att Regeringsrätten avgjorde målet i sak och i andra hand att målet återförvisades till kammarrätten för prövning i sak. Till stöd för sin talan anförde hon bl.a. att enligt artikel 5 i Europakonventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna hade envar som berövas sin frihet rätt att inför domstol påfordra att lagligheten av frihetsberövandet snabbt prövas samt att bli frigiven om åtgärden inte är laglig. - Regeringsrätten (1996-05-07, Davis, Brewer, Wheeler, Holstad): Skälen för Regeringsrättens avgörande. Av handlingarna i målet framgår bl.a. följande. Sedan Ramos M. överklagat chefsöverläkarens beslut om intagning för psykiatrisk tvångsvård avslog länsrätten genom dom den 19 oktober 1995 överklagandet och förklarade att tvångsvården skulle fortsätta. Ramos M. överklagade länsrättens dom hos kammarrätten. - Kammarrätten konstaterade att länsrätten genom dom den 16 november 1995 på ansökan av chefsöverläkaren beslutat om fortsatt tvångsvård. Kammarrätten fann att ändamålet med en prövning av den hos kammarrätten anhängiggjorda vårdfrågan därmed förfallit. Överklagandet föranledde därför inte något kammarrättens vidare yttrande. - Regeringsrätten har i beslut den 12 februari 1996 i mål nr 230-1995 tagit ställning till frågan om ett överklagande av länsrätts dom angående intagning för psykiatrisk tvångsvård skall prövas i sak trots att länsrätten i ett senare avgörande beslutat om fortsatt tvångsvård av patienten. Regeringsrätten fann därvid att patienten hade rätt att få chefsöverläkarens intagningsbeslut prövat även då länsrätten genom ett mellankommande avgörande beslutat om fortsatt tvångsvård. Skäl att göra annan bedömning i förevarande mål föreligger inte. - På grund av det anförda borde kammarrätten ha prövat Ramos M:s överklagande av intagningsbeslutet. - Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten upphäver kammarrättens beslut, såvitt avser frågan om intagning för tvångsvård, och återförvisar målet till kammarrätten för fortsatt handläggning. - Regeringsrätten bestämmer att ersättning enligt rättshjälpslagen skall betalas till jur. kand. Pacheco Davis såsom offentlig biträde åt Ramos M. i Regeringsrätten med 1 193 kr för arbete. - Regeringsrätten fastställer vad kammarrätten beslutat angående sekretess. (fd II 1996-03-21, May)