Beslut den 19 augusti 2020 i mål 3818-20
Yrkanden m.m.
1.                 Sökandena             ansöker i första hand om resning av Migrationsöverdomstolens beslut den 11 maj 2020 att inte bevilja prövningstillstånd i mål om uppehållstillstånd m.m. (mål nr UMS 22-20). I andra hand ansöker de om återställande av försutten tid. Till stöd för sin talan anför de i huvudsak följande.
2. De överklagade i rätt tid till Migrationsöverdomstolen och begärde samtidigt anstånd med att komplettera överklagandet. Utan att de fått möjlighet till komplettering beslutade domstolen att inte meddela prövningstillstånd. Beslutet har därmed fattats på ett bristande underlag, vilket utgör synnerliga skäl för resning.
3. När de fick Migrationsöverdomstolens beslut kontaktade de domstolen som informerade dem om att ett meddelande om anstånd för komplettering hade skickats ut. De har dock inte fått något anståndsmeddelande och det finns inget stöd för att meddelandet faktiskt har skickats. Att efter anstånd komplettera ett överklagande måste anses utgöra en med överklagande jämförbar åtgärd och domstolens försummelse utgör giltig ursäkt för att anståndstiden ska återställas.
4. Enligt 37 b § förvaltningsprocesslagen (1971:291) får resning beviljas i mål eller ärende om det på grund av något särskilt förhållande finns synnerliga skäl att pröva saken på nytt.
5. Av utredningen i målet framgår att Migrationsöverdomstolen har gett sökandena anstånd med att komplettera överklagandet och att domstolen avgjort målet först efter det att anståndstiden gått ut. Vad sökandena anfört medför således inte att det finns skäl för resning. Ansökningen om resning ska därför avslås.
6. Enligt 37 c § förvaltningsprocesslagen får tiden för överklagande eller en därmed jämförbar åtgärd återställas om den har försuttits på grund av omständighet som utgör giltig ursäkt.
7. Sökandenas ansökan om återställande av försutten tid avser Migrationsöverdomstolens meddelade anstånd att inom viss tid komplettera överklagandet. Anståndstid för att komplettera ett överklagande är inte en sådan frist som kan återställas enligt 37 c § förvaltningsprocesslagen (jfr RÅ 1990 not. 173). Ansökningen om återställande av försutten tid ska därför också avslås.
Högsta förvaltningsdomstolen avslår ansökningarna om resning och återställande av försutten tid.
Högsta förvaltningsdomstolen förordnar att bestämmelsen om sekretess i 21 kap. 5 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) ska vara tillämplig även i fortsättningen för uppgifter i bilaga till detta beslut.
I avgörandet deltog justitieråden                 Roman, Ayers             och                 Harris.             Föredragande var justitiesekreteraren Weber.