Skadestånd på grund av översvämning; nu fråga om avvisning av betalningsyrkande-----Statens va-nämnd har inte ansetts behörig att pröva en kommuns yrkande om ersättning för dagvattenledningar som utförts för fastighetsägares räkning och är avsedda att utgöra del av fastighetens va-installation.
RÄTTEN
Föredraganden anmäler följande.
Uddevalla kommun har yrkat att Miljöverdomstolen, med ändring av Va- nämndens avgörande, avslår PVs och PRs yrkande om avvisning av kommunens yrkande om ersättning med 278 750 kr inklusive mervärdesskatt avseende kostnader för utförande av dagvattenledningar på fastigheterna XX 1-5. Kommunen har även yrkat ersättning för sina rättegångskostnader i Miljööverdomstolen.
PV och PR har bestritt ändring och yrkat ersättning för sina rättegångskostnader i Miljööverdomstolen.
Kommunen har begärt att målet avgörs efter huvudförhandling och åberopat muntlig bevisning.
Kommunen har anfört bl.a. följande. Som framkommit i målet har det förekommit ett antal översvämningar på PVs och PRs fastigheter. Kommunen har upprättat förbindelsepunkter för dagvattnet till dagvattennätet och anmodat PV och PR att ansluta sig till dagvattennätet. För att komma tillrätta med översvämningsproblemen erbjöd kommunen PV och PR hjälp med att anlägga deras servisledningar för anslutning till dagvattennätet. Om det visade sig att kommunen var skadeståndsansvarig för översvämningsskadorna skulle en reglering genom avräkning ske mot skadeståndsersättningen. Fastighetsägarna är ansvariga för sina va- installationer på sina fastigheter fram till fastighetsgränsen och har därför att stå kostnaderna för anslutningen. Kostnaderna för att anlägga servisledningar på deras fastigheter har således förskotterats av kommunen. Kostnaderna har uppkommit inom parternas va-förhållande eller har i vart fall i så nära samband med kraven i målet att kommunens fordran kan prövas enligt va-lagen och i aktuellt mål. Det är en processekonomisk fördel att samtliga frågor rörande eventuell skadeståndsskyldighet och kostnaderna i anledning därav prövas i samma ordning när de har ett direkt orsakssamband med varandra.
PV och PR har anfört bl.a. följande. Det avtal som kommunen påstår har träffats mellan parterna rör inte den allmänna va-anläggningen och utgör därmed inte avtal om sådan fråga som omfattas av va-lagens reglering. Eventuellt avtal om kommunens anläggande av servisledningar på brukarnas fastigheter utgör därmed en rent civilrättslig rättshandling, som inte omfattas av va-lagen. Kommunens yrkande skall därmed inte prövas enligt va-lagen och Va-nämnden är inte behörig att pröva vare sig det framställda betalningsanspråket eller kvittningsinvändningen. Målet bör avgöras på handlingarna.
Miljööverdomstolen delar Va-nämndens uppfattning att kommunens fordran inte kan anses ha uppkommit i parternas va-förhållande och att kommunens yrkande därmed inte är en fråga som skall prövas enligt lagen (1970:244) om allmänna vatten- och avloppsanläggningar. Va-nämndens avvisningsbeslut skall därför stå fast.
Vid denna utgång skall kommunen ersätta PV och PR för rättegångskostnader i Miljööverdomstolen. Vad som yrkats är skäligt.
Att hålla huvudförhandling skulle ha saknat betydelse för prövningen.
Miljööverdomstolen avslår kommunens överklagande.
Uddevalla kommun skall ersätta PV och PR för deras rättegångskostnader i Miljööverdomstolen med tolvtusenfemhundra (12 500) kr avseende ombudsarvode jämte ränta enligt 6 § (1975:635) räntelagen från dagen för detta beslut till dess betalning sker. Ersättningen skall betalas med hälften av beloppet till envar av PV och PR.
Handlingarna i målet genomgås. Det antecknas att PV och PR har väckt talan mot Uddevalla kommun och yrkat att kommunen skall förpliktas att till dem utge ersättning med 1 102 000 kr jämte ränta med anledning av att skada uppstått på fastigheterna i Uddevalla till följd av översvämningar. Kommunen har bestritt yrkandet.
Kommunen har senare under målets handläggning för egen del yrkat att Va- nämnden skall förplikta PV och PR att till kommunen utge ett belopp om 278 750 kr inklusive mervärdesskatt. Kommunen har för det fall att Va- nämnden skulle finna att kommunen skall ersätta sökandena något belopp med anledning av översvämningsskadorna, yrkat att ersättningsbeloppet i motsvarande mån kvittas mot ovanstående fordringsbelopp.
PV och PR har mot detta invänt i första hand att kommunens nu framförda betalningsyrkande skall avvisas och har i andra hand bestritt yrkandet.
Kommunen har till stöd för betalningsyrkandet anfört bl.a.: Kommunen har utfört och förskotterat kostnaden för sex stycken dagvattenserviser på sökandenas fastigheter. Tre stycken av dessa serviser anlades i samband med att kommunen upprättade förbindelsepunkter för dagvatten till dagvattennätet i Packhusgatan. Kostnaden för åtgärden uppgick till 45 000 kr exklusive mervärdesskatt. Vidare har kommunen utfört och förskotterat kostnaden för ytterligare tre stycken dagvattenserviser på sökandenas fastigheter i samband med att kommunen anlade en ny kommunal dagvattenledning i Mellangatan. Arbetet utfördes av fristående entreprenör för en kostnad av 178 000 kr exklusive mervärdesskatt. Inga av de förskotterade kostnaderna har ännu debiterats sökandena. - Kommunen lät utföra och förskottera kostnaderna för åtgärderna för att hjälpa sökandena att komma till rätta med problemen på deras fastigheter. Kommunens representant har meddelat sökandena att kostnaden för dessa åtgärder skall regleras när slutuppgörelse sker avseende översvämningarna. Kommunen har således en fordran på sökandena på 278 750 kr inklusive moms. - Såsom framkommit i målet har kommunen anlagt nya kommunala dagvattenledningar i området och förelagt övriga fastighetsägare att ansluta sina fastigheter till desamma. Fastighetsägarna får själva bekosta sina anslutningar till dagvattenledningen. Det skulle strida mot likställighetsprincipen inom kommunen om inte sökandena ålades att stå för den kostnad som belöper på deras fastigheter.
PV och PR har till stöd för sin invändning om avvisning anfört bl.a.: Enligt 28 § lagen (1970:244) om allmänna vatten- och avloppsanläggningar, va-lagen, finns visst utrymme för kommunen att träffa avtal med fastighetsägare om va-frågor som inte regleras i allmänna bestämmelser eller taxa. Såvitt bestämmelsen får förstås avser den att reglera i vilka avseenden parterna genom privaträttsligt avtal kan disponera över va-frågor som har att göra med den allmänna va- anläggningen, vid sidan av den normgivning av offentligrättslig och tvingande karaktär som annars är föremål för va-lagens reglering. Kommunens yrkande skall därmed inte prövas enligt va-lagen. Va-nämnden är således inte behörig att pröva vare sig det i första hand framställda direkta betalningsanspråket eller den i andra hand framställda kvittningsinvändningen.
Kommunen har bestritt PVs och PRs avvisningsinvändning och till stöd härför anfört: Det finns möjlighet för kommunen att framställa yrkanden på så sätt som skett om yrkandet har gemenskap med sökandenas talan. I förevarande fall har kommunen överenskommit med sökandena om att utföra dagvattenserviser på deras fastigheter. Utförandet vidtogs som ett led i att komma tillrätta med de problem med översvämningar som varit och kostnaden förskotterades av kommunen i avvaktan på en slutlig reglering av översvämningsskadorna. Serviser på den egna fastigheten skall dock alltid bekostas av fastighetsägaren. Kommunens fordran på sökandena har således uppkommit i anledning av översvämningsskadorna och har därför ett sådant nära samband med sökandenas yrkande att fordran kan göras gällande i pågående mål. Fordran har uppkommit i förhållandet mellan huvudman och brukare. Det skall även poängteras att det inte förekommit några översvämningar efter att de aktuella serviserna tagits i bruk.
Kommunens nu aktuella fordran avser ersättning för kostnad för utförande av dagvattenledningar på fastigheterna i Uddevalla. Kommunen har uppgett att dagvattenledningarna utförts av kommunen enligt överenskommelse med fastighetsägarna för de senares räkning och att ledningarna är avsedda att utgöra del av fastigheternas va-installation.
Kommunens fordran avser inte och har inte uppkommit till följd av fastighetsägarnas specifika skyldigheter enligt va-lagen i deras egenskap av brukare av Uddevalla kommuns allmänna va-anläggning. Fordran kan därför inte anses ha uppkommit i parternas va-förhållande och kommunens yrkande avser därmed inte en fråga som skall prövas enligt lagen (1970:244) om allmänna vatten- och avloppsanläggningar. Va-nämnden är följaktligen inte behörig att pröva yrkandet.
På grund av det anförda och då övriga omständigheter i målet inte medför annan bedömning avvisar Va-nämnden kommunens yrkande i målet om ersättning med 278 750 kr inklusive mervärdesskatt avseende kostnad för utförande av dagvattenledningar på fastigheterna i Uddevalla.