En näringsidkare har vid marknadsföring av taxitjänster använt en taklykta som ansetts utgöra en vilseledande efterbildning enligt 8 § marknadsföringslagen. Även fråga om skadestånd.
ÖVERKLAGAT AVGÖRANDE
H. M. D. E.
Marknadsdomstolen fastställer tingsrättens domslut.
H. M. D. E. skall ersätta Taxi trafikförening u.p.a. dess rättegångskostnader i Marknadsdomstolen med trettiotusen (30 000) kr avseende ombudsarvode jämte ränta enligt 6 § räntelagen (1975:635) från den 4 april 2006 till dess betalning sker.
H. M. D. E. har yrkat att Marknadsdomstolen skall ogilla Taxi trafikförening u.p.a.:s (Taxi Stockholm) talan samt befria honom från skyldigheten att ersätta Taxi Stockholms rättegångskostnader vid tingsrätten och i stället förplikta Taxi Stockholm att ersätta hans rättegångskostnader där.
Taxi Stockholm har bestritt ändring.
Parterna har yrkat ersättning för rättegångskostnader i Marknadsdomstolen.
Parterna har i Marknadsdomstolen i allt väsentligt åberopat samma grunder och omständigheter till stöd för sin talan som vid tingsrätten.
Förnyade förhör har hållits med Bates och M. H. Parterna har åberopat viss skriftlig bevisning. Vidare har syn hållits på i målet aktuella taklyktor.
Marknadsdomstolen gör följande bedömning.
När det först gäller frågorna om särprägel och kännedomsgrad finner Marknadsdomstolen inte skäl att göra någon annan bedömning än den som tingsrätten har gjort. Marknadsdomstolen anser således, liksom tingsrätten, att Taxi Stockholms taklykta är särpräglad och väl känd på marknaden på det sätt som krävs enligt marknadsföringslagen (1995:450), MFL.
Vad därefter gäller förväxlingsrisken har tingsrätten inskränkt sin bedömning till att enbart avse en jämförelse av taklyktorna. Bates har dock marknadsfört sina taxitjänster genom att använda sig av en bil med visst utseende, där taklyktan utgjort en del i marknadsföringen. Enligt Marknadsdomstolens mening är det i allmänhet inte möjligt, när bilar används i marknadsföringen, att vid bedömningen av förväxlingsrisken inskränka jämförelsen till att enbart avse en detalj såsom taklyktorna. För att en korrekt bedömning av förväxlingsrisken skall kunna göras måste bedömningen avse utformningen av bilarna i deras helhet. Med hänsyn till den speciella inköpssituation som ofta föreligger vid utnyttjandet av taxitjänster torde dock taklyktan utgöra det för kunden framträdande kännetecknet på taxibilen, särskilt efter mörkrets inbrott. Detta medför att taklyktans utseende regelmässigt har en avgörande betydelse vid bedömningen av förväxlingsrisken avseende taxibilar. Som tingsrätten har konstaterat uppvisar taklyktorna i förevarande fall mycket stora likheter. Redan denna omständighet medför att det finns en påtaglig risk för att konsumenterna förväxlar Bates bil med Taxi Stockholms bilar. Att Taxi Stockholms bilar har vissa kännetecken utöver taklyktan som är ägnade att särskilja föreningens fordon från andra bilar föranleder ingen annan bedömning. Tingsrättens domslut i fråga om förbud för Bates att använda den påtalade taklyktan skall därför fastställas. Som tingsrätten funnit skall förbudet förenas med vite. Något skäl att frångå tingsrättens bedömning beträffande vitesbeloppets storlek föreligger inte.
Marknadsdomstolen finner på av tingsrätten anförda skäl att Bates vid sin marknadsföring av taxitjänster i vart fall av oaktsamhet brutit mot föreskriften i 8 § MFL och att han därför är skyldig att utge skadestånd till Taxi Stockholm. Beträffande skadeståndets storlek finner Marknadsdomstolen inte skäl att göra någon annan bedömning än den som tingsrätten har gjort.
I enlighet med det anförda skall tingsrättens domslut fastställas i dess helhet.
Vid denna utgång skall Bates ersätta Taxi Stockholms rättegångskostnader i Marknadsdomstolen. Taxi Stockholm har yrkat ersättning med 46 500 kr avseende ombudsarvode. Med hänsyn till målets omfattning och beskaffenhet får Taxi Stockholm anses skäligen tillgodosett med ett belopp om 30 000 kr.
Ledamöter: Hahn, ordförande, Taylor, Carter, Smith, Russell, Williams och Barnett. Enhälligt