En utmätningssökande anförde besvär över kronofogdemyndighetens beslut om fördelning och utbetalning av utmätta medel. Besvären kom in efter klagotidens utgång. Kronofogdemyndigheten, som i sitt yttrande till HovR:n gav besvären den innebörden att de avsåg utmätningsbeslutet, sände in besvärsinlagan till HovR:n utan att till någon del avvisa besvären. Frågan, om besvär över besluten om fördelning och utbetalning anförts i rätt tid, har ansetts enligt 18 kap 11 § UB inte kunna komma under HovR:ns bedömande och ej heller kunna upptas till prövning i annan ordning.
För indrivning av B.B:s och statens fordringar hos P.E.B. utmätte kronofogdemyndigheten i Göteborgs distrikt (kronofogde G.) genom beslut d 27 maj 1982 på T-konto hos kronofogdemyndigheten innestående kontanta medel, 37 226 kr, jämte eventuell ränta.
Efter avdrag med 11 180 kr, som tillerkändes Västsvenska Fastighetsbyrån AB för dess omkostnader för den bil från vilken de utmätta kontanta medlen härrörde, fördelades genom beslut d 4 nov 1982 återstoden av det utmätta beloppet mellan utmätningsborgenärerna och utbetalades till dessa.
B.B. anförde besvär i HovR:n för Västra Sverige i en inlaga, som inkom till kronofogdemyndigheten d 29 nov 1982. I rubriken till inlagan angavs besvären avse kronofogdemyndighetens beslut "rörande utmätning hos P.E.B." men i rubriken angavs också "Beslutet ankom mig 82-11-11". I första stycket i besvärsinlagans text anförde B.B.: "Enligt kronofogdens beslut skall P.E.B:s tillgång 37 226 + ränta härrörande från bil KND 335 fördelas mellan staten, Västsvenska Fastighetsbyrån och mig. Jag överklagar härmed detta beslut och ber att få framföra följande".
Kronofogdemyndigheten insände med eget yttrande besvärsinlagan till HovR:n. I sitt yttrande angav kronofogdemyndigheten såsom överklagat beslut utmätningsbeslutet d 27 maj 1982.
HovR:n uppfattade B.B:s besvärsinlaga såsom innefattande besvär mot såväl utmätningsbeslutet som fördelnings- och utbetalningsbesluten.
Staten och Västsvenska Fastighetsbyråns AB bestred ändring.
P.E.B. lät sig inte avhöra.
HovR:n (hovrättslagmannen Miranda, hovrättsråden Matthews och Watson, referent, samt hovrättsassessorn Jones) anförde i slutligt beslut d 21 april 1983: När B.B:s besvärsinlaga inkom till kronofogdemyndigheten hade dennas beslut om fördelning och utbetalning av medlen vunnit laga kraft. Frågan om utmätningens bestånd har därför förfallit. På grund härav skall B.B:s besvärstalan såvitt avser besluten om fördelning och utbetalning avvisas och såvitt avser beslutet om utmätning ej föranleda något HovR:ns vidare yttrande.
HovR:n avvisar besvären i vad de avser klagan över beslut om fördelning och utbetalning av medel samt avskriver målet i övrigt från vidare handläggning.
B.B. anförde besvär och yrkade att HD, med undanröjande av HovR:ns beslut, måtte visa målet åter till HovR:n för erforderlig behandling.
B.B. ansökte tillika om återställande av försutten tid för fullföljd av talan mot kronofogdemyndighetens beslut d 4 nov 1982 om fördelning och utbetalning av de utmätta medlen.
Riksskatteverket anförde i förklaring att det enligt 18 kap 11 § UB inte hade ankommit på HovR:n att pröva frågan huruvida besvären anförts i rätt tid.
Målet avgjordes efter föredragning.
HD (JustR:n Barr, Gonzalez, referent, Robbins, Simmons och Gibbs) fattade följande slutliga beslut:
Skäl. Sedan B.B:s besvärsinlaga d 29 nov 1982 ingivits till kronofogdemyndigheten i Göteborgs distrikt, har myndigheten översänt inlagan till HovR:n tillsammans med utmätningsakten och ett eget yttrande över besvären. I yttrandet ges besvären den innebörden att den fullföljda talan avser utmätningsbeslutet d 27 maj 1982. Av besvärsinlagans innehåll framgår emellertid, att B.B. i första hand yrkat ändring av besluten om fördelning och utbetalning av de utmätta medlen.
Det har enligt 18 kap 9 § UB ålegat kronofogdemyndigheten att pröva frågan, om B.B:s besvär har anförts i rätt tid. Sedan kronofogdemyndigheten utan att i någon del avvisa besvären insänt besvärsinlagan till HovR:n, har enligt 18 kap 11 § UB nyssnämnda fråga inte kunnat komma under HovR:ns bedömande och kan den, oavsett hur myndigheten uppfattat besvären, nu inte heller i annan ordning upptas till prövning (jfr NJA 1982 s 823). B.B. får därför anses ha i rätt tid anfört besvär över besluten om fördelning och utbetalning av de utmätta medlen. Vid detta förhållande föreligger ej hinder att pröva även utmätningsbeslutet. Målet skall därför visas åter till HovR:n för prövning av B.B:s fullföljda talan mot kronofogdemyndighetens beslut.
Vid denna utgång föranleder B.B:s ansökan om återställande av försutten tid inte något HD:s yttrande.
Slut. Med undanröjande av HovR:ns beslut visar HD målet åter till HovR:n för prövning av B.B:s fullföljda talan mot kronofogdemyndighetens beslut.