Tidigare ostraffad gärningsman, som gjort sig skyldig till flera tillgreppsbrott, har utvisats på grund av återfallsrisk.
Allmän åklagare väckte vid Stockholms tingsrätt åtal mot B.T., född 1977, medborgare i Mongoliet, enligt följande gärningsbeskrivning:
Stöld. B.T. har den 13 oktober 2005 i butiken Onoff i Kista Galleria i Stockholm olovligen med tillägnelseuppsåt tagit två mobiltelefoner med tillbehör till ett sammanlagt värde av 1 796 kr, vilket inneburit skada för målsäganden.
Snatteri. B.T. har den 1 oktober 2005 i Systembolagets butik på Klarabergsgatan i Stockholm olovligen med tillägnelseuppsåt tagit en flaska whisky till ett värde av 129 kr, vilket inneburit skada för målsäganden.
Snatteri. B.T. har den 27 mars 2005 i butiken Coop Forum i Fittja olovligen med tillägnelseuppsåt tagit två ölburkar till ett värde av 21 kr 80 öre, vilket inneburit skada för målsäganden.
Snatteri. B.T. har den 1 december 2004 i Systembolagets butik på Storholmsgången i Skärholmen olovligen med tillägnelseuppsåt tagit två flaskor öl till ett värde av 19 kr 80 öre, vilket inneburit skada för målsäganden.
Åklagaren yrkade att B.T. skulle utvisas ur riket jämlikt 4 kap. 7 § utlänningslagen.
Tingsrätten (ordförande tingsfiskalen Hester) anförde i dom den 26 oktober 2005:
B.T. har förnekat stöld men erkänt snatteri vid samma tillfälle (åtalspunkten 1). Han har erkänt snatteri vid ytterligare två tillfällen (åtalspunkterna 3 och 4) och har förklarat sig varken kunna erkänna eller förneka gärningen i åtalspunkten 2.
Åklagaren har som skriftlig bevisning åberopat bilder från övervakningskamera.
Hörd över åtalet har B.T. uppgett i huvudsak följande. Han hade planerat att köpa en mobiltelefon men eftersom han hade ont om pengar kunde han inte göra det. Eftersom han hade en gammal telefon bestämde han sig för att bara köpa ett nytt batteri istället. Pengarna räckte inte till batteriet heller och därför tog han det och datakabeln. Förpackningen lämnade han i en korg inne i butiken. Han var lite berusad men han tror inte att han också tog telefonen. Den mobiltelefon han hade på sig när han greps var hans egen. Larmet pep när han gick förbi kassan första gången och en kvinna ropade på honom. Han minns inte att han haft en telefon som han gått in med igen.
På åklagarens begäran har vittnesförhör hållits med Harris, som har uppgett i huvudsak följande. Hon arbetade i kassan den aktuella dagen. Larmet pep när B.T. passerade kassan och hon bad honom stanna. Han hade hunnit passera kassan och larmbågarna med en halv till en meter. Han gick tillbaka och ställde sig precis innanför kassan. Innan hon hann fram till honom började han gå tillbaka in i butiken igen. Hon ropade då på sin chef J.B. Hon såg inte vad B.T. gjorde inne i butiken. Efter cirka 30 sekunder kom B.T. tillbaka och passerade kassan igen. Den gången pep inte larmet. Hon ropade efter honom men han fortsatte gå. Utanför kassan möttes B.T. av några av hennes kollegor.
På åklagarens begäran har vittnesförhör hållits med J.B., som har uppgett i huvudsak följande. Han är butikschef på Brown i Kista. Den 13 oktober stod han i lunchrummet när Harris ropade i interntelefonen att det hade pipit i larmbågarna. Han tittade då omedelbart på butikens övervakningskamera och såg hur B.T. vände tillbaka in i butiken. Därefter såg han hur B.T. plockade upp en förpackning ur sin medhavda Systembolagspåse och lade förpackningen i en korg med varor. En säljare gick omedelbart för att kontrollera vad det var B.T. lämnat och det visade sig vara en oöppnad mobiltelefonförpackning som innehöll en telefon. Därefter gick B.T. ut igen. Ett antal säljare tog B.T. utanför larmbågarna och väntade på att väktare skulle komma. När väktarna kom hittade de en mobiltelefon med tillhörande batteri, laddare och datakabel på B.T. I ett hörn inne i butiken hittade de en tom telefonförpackning med samma serienummer som den telefon som B.T. hade på sig.
Genom vittnena L.A:s och J.B:s uppgifter, vilka till viss del bekräftas av B.T:s egna uppgifter, är det styrkt att B.T. tagit inte bara ett batteri och en datakabel utan också två stycken mobiltelefoner och en laddare. Åtalet är därför styrkt och skall bifallas. Gärningen skall med hänsyn till det tillgripnas värde bedömas som stöld.
Hörd över åtalet har B.T. uppgett i huvudsak följande. Det är riktigt att han tog två öl dels den 27 mars 2005 i Coop Forum i Fittja, dels den 1 december 2004 i Systembolagets butik i Skärholmen. Beträffande händelsen på Systembolaget på Klarabergsgatan den 1 oktober 2005 minns han att han handlade öl. Han minns inte att han skulle ha tagit en flaska whisky. Han var berusad vid tillfället. Han betvivlar dock inte att väktarnas uppgifter är riktiga.
På åklagarens begäran har vittnesförhör hållits med väktaren L.B., som har uppgett i huvudsak följande. Hon såg B.T. gå in i butiken. Han hade stirrig blick och betedde sig konstigt. Han tog en korg och gick till ölavdelningen. Där lade han 8-10 öl i korgen och gick sedan vidare till whiskyavdelningen. Där tog han en flaska whisky och lade ovanpå ölen i korgen. Därefter gick han tillbaka till ölavdelningen, ställde korgen på en ölback, tittade sig omkring och tog whiskyflaskan och stoppade den i vänster innerficka. Han tog sedan ytterligare några öl och lade i korgen och gick till kassan och betalade för ölen men inte för whiskyflaskan. När han gått förbi kassan och var på väg att lämna butiken gick hon fram till honom och legitimerade sig och grep honom. Hon återfann whiskyflaskan i hans vänstra innerficka.
Genom vittnet L.B:s uppgifter, vilka B.T. inte ifrågasatt riktigheten av, är det styrkt att B.T. begått den åtalade gärningen och åtalet skall därför bifallas. Gärningen är att bedöma som åklagaren gjort.
Genom B.T:s erkännanden är åtalet i åtalspunkterna 3 och 4 för snatteri styrkt och skall bifallas. Gärningarna är att bedöma som åklagaren gjort.
B.T. är tidigare ostraffad. Det saknas särskild anledning att befara att han kommer att göra sig skyldig till fortsatt brottslighet. Påföljden kan därför stanna vid villkorlig dom. Med hänsyn till den tid B.T. varit häktad behöver den villkorliga domen inte förenas med böter.
Åklagaren har yrkat att B.T. skall utvisas ur riket - - -.
B.T. har bestritt yrkandena - - -.
B.T. saknar anknytning till Sverige. Vid huvudförhandlingen har framkommit att han delgivits beslut om slutlig avvisning från Sverige. B.T. döms nu till svårare straff än böter för brott som kan leda till fängelse. Med hänsyn till att han tidigare är ostraffad kan det enligt tingsrättens uppfattning inte antas att han kommer att göra sig skyldig till fortsatt brottslighet här i landet. Det saknas därför grund att utvisa B.T. och utvisningsyrkandet skall ogillas. - - -.
Tingsrätten dömde B.T. enligt 8 kap. 1 och 2 §§ BrB för stöld och snatteri till villkorlig dom.
Yrkandet om utvisning ogillades.
Åklagaren överklagade i Svea hovrätt och yrkade att hovrätten skulle med ändring av tingsrättens dom utvisa B.T. ur riket.
B.T. bestred ändringsyrkandet.
Hovrätten (hovrättsråden Powell och Ray, tf. hovrättsassessorn Parrish, referent, och två nämndemän) anförde i dom den 2 februari 2006:
I enlighet med tingsrättens i dessa delar inte överklagade dom skall B.T. dömas för ett fall av stöld och tre fall av snatteri till villkorlig dom.
B.T. har i hovrätten uppgett följande. Han kom till Sverige i september 2004. Han har ingen anknytning till Sverige. Han hyr ett rum i Tensta och brukar på dagarna sitta och läsa på biblioteket. Han lever dels på det bidrag han får, dels på de pengar han tjänar då han ett par timmar per dag arbetar svart med olika flytt- eller städjobb. Han har fått besked om att hans ansökan om asyl skall omprövas men inget beslut har ännu tagits. Han har inte begått något brott sedan tingsrättens dom.
Hovrätten gör följande bedömning.
Vad som förekommit här föranleder inte hovrätten att i frågan om utvisning göra någon annan bedömning än den tingsrätten gjort. Tingsrättens dom skall därför fastställas i överklagad del.
Hovrätten fastställer tingsrättens dom i överklagad del.
Riksåklagaren överklagade och yrkade att HD skulle ändra hovrättens dom och utvisa B.T. ur riket.
B.T. bestred ändring.
Målet avgjordes efter föredragning.
Föredraganden, rev.sekr. Williams, föreslog i betänkande följande dom:
I enlighet med hovrättens dom har B.T. dömts till villkorlig dom för stöld i ett fall och snatteri i tre fall.
För utvisning på grund av brott krävs att utlänningen döms till en svårare påföljd än böter och - såvitt här är aktuellt - att gärningen är av sådant slag och övriga omständigheter är sådana att det kan antas att han kommer att göra sig skyldig till fortsatt brottslighet här i landet (4 kap. 7 § utlänningslagen, 1989:529, numera 8 kap. 8 § utlänningslagen, 2005:716). Utvisning kan alltså ske även vid villkorlig dom.
Bestämmelsen fick sin nuvarande utformning genom en lagändring år 1994. Syftet med lagändringen var att göra det möjligt att i förekommande fall beakta utlänningens allmänna brottsbenägenhet. Avsikten med ändringen var inte att utvisning normalt skulle tillgripas vid sådan mindre allvarlig brottslighet som snatteri, skadegörelse, egenmäktigt förfarande, bedrägligt beteende och grov olovlig körning. Det öppnades emellertid en möjlighet att vid upprepad eller systematisk brottslighet av denna typ kunna förordna om utvisning. I förarbetena anfördes bl.a. att det, för att ett antagande om risk för fortsatt brottslig verksamhet skulle kunna göras, i normalfallet måste krävas att det framgick av registerutdrag eller på annat sätt att utlänningen dömts för brott eller godkänt ett strafföreläggande eller fått åtalsunderlåtelse vid minst ett tidigare tillfälle. Risk för fortsatt brottslighet kunde dock undantagsvis anses föreligga även utan att detta fanns dokumenterat i för rätten kända tidigare domar. (Prop. 1993/94:159 s. 11 ff. och s. 33.)
Frågan är nu om det kan antas att B.T. kommer att göra sig skyldig till fortsatt brottslighet här i landet. B.T. är tidigare ostraffad. Det kan emellertid inte utan vidare krävas att den tilltalade är tidigare straffad för att utvisning skall kunna ske.
B.T. anlände till Sverige i september 2004 och har under den tid han vistats här gjort sig skyldig till snatteri vid tre tillfällen - den 1 december 2004, den 27 mars 2005 och den 1 oktober 2005 - samt till stöld den 13 oktober 2005. Det är fråga om fyra tillgreppsbrott på mindre än ett år. Brottslighetens art och det förhållandet att han saknar anknytning till Sverige samt lever under oordnade ekonomiska och sociala förhållanden här ger skäl att anta att B.T. kommer att göra sig skyldig till fortsatt brottslighet i Sverige. Han skall därför utvisas och förbjudas att återvända hit under fem år.
HD ändrar hovrättens dom på det sättet att B.T. utvisas ur Sverige och förbjuds att återvända hit inom fem år från dagen för HD:s dom. Överträdelse av förbudet kan medföra fängelse i högst ett år.
HD (justitieråden Williams, Cooley, Jacobson, referent, Virdesten och Skarhed) meddelade den 8 juni 2006 dom i enlighet med betänkandet.
HD:s dom meddelad: den 8 juni 2006.
Mål nr: B 1014-06.
Lagrum: 4 kap. 7 § utlänningslagen (1989:529), numera 8 kap. 8 § utlänningslagen (2005:716).
Rättsfall: NJA 1979 s. 153, NJA 1990 s. 293 och NJA 1997 s. 266.