Fråga om ersättning till målsägandebiträde, som nedlagt arbete å målet efter det att målsäganden, biträdet ovetande, ingått förlikning och som ingivit kostnadsräkning till domstolen sedan denna stadfäst förlikningen. Domstolen har, med hänsyn till omständigheterna, ansetts skyldig att utreda om kostnadsanspråk förelåg innan domstolen skilde sig från målet.
Advokaten T.L. förordnades d. 31 mars 1998 till målsägandebiträde för A.L. i ett mål där M.B. var tilltalad. Hudiksvalls TR dömde d. 23 april 1998 M.B. för misshandel till fängelse sex månader samt förpliktade honom att betala skadestånd till A.L. med 50 000 kr jämte ränta.
M.B. överklagade TR:ns dom endast i skadeståndsdelen i HovR:n för Nedre Norrland, som d. 23 juni 1998 förelade A.L. att inkomma med svarsskrivelse inom fyra veckor efter delfåendet. En kopia av föreläggandet skickades för kännedom till T.L. Svarsskrivelse från A.L. inkom d. 26 juni 1998. Den 1 juli 1998 inkom ett d. 30 juni samma år träffat förlikningsavtal jämte en av båda parter undertecknad begäran om att förlikningen skulle stadfästas genom dom.
T.L. inkom d. 6 juli 1998 med svarsskrivelse dagtecknad d. 2 juli samma år och ingav till HovR:n en d. 10 juli 1998 dagtecknad kostnadsräkning.
HovR:n (hovrättslagmannen Laven samt hovrättsråden Similä, referent, och Blair) stadfäste i dom d. 3 juli 1998 den mellan M.B. och A.L. såsom målsägande i ett mot M.B. avgjort brottmål om misshandel träffade förlikningen i skadeståndsfrågan men nämnde ingenting i domen om ersättning till T.L., som i domens angivande av parterna inte heller antecknades som målsägandebiträde.
T.L. överklagade för egen del och yrkade att HD skulle besluta att ersättning till honom för hans arbete som målsägandebiträde i HovR:n skulle utgå med 1 301 kr.
Domstolsverket, som av HD beretts tillfälle att yttra sig i målet, bestred ändring.
Målet avgjordes efter föredragning.
Föredraganden, RevSekr N. föreslog i betänkande att HD skulle meddela följande beslut: Skäl. T.L. har som grund för sin talan anfört följande. M.B. överklagade TR:ns brottmålsdom enbart i skadestånds-delen, vilket överklagande HovR:n d. 23 juni 1998 förelade A.L. att besvara genom att inom fyra veckor efter delfåendet inkomma med svarsskrivelse. Överklagandet och föreläggandet översändes till honom för kännedom. Han återkom från semester d. 29 juni och ingav en d. 2 juli 1998 daterad svarsskrivelse till HovR:n. Han hade inte haft någon kontakt med A.L. i samband med upprättandet av svarsskrivelsen, eftersom han ansett att det inte fanns något behov av detta. Han mottog d. 6 juli 1998 HovR:ns dom med stadfäst förlikning. Han ställer sig tvivlande till riktigheten i HovR:ns åtgärd att sända honom överklagandet endast för kännedom. Då hans uppgift som målsägandebiträde enligt 3 § lagen (1988:609) om målsägandebiträde kvarstår i HovR:n, finns det inte skäl att i detta avseende behandla honom annorlunda än om han hade varit förordnad som rättshjälpsbiträde. Då han under alla förhållanden har rätt till ersättning enligt rättshjälpslagen (1996:1619) för eventuellt arbete efter TR:ns dom, har det ålegat HovR:n att ge honom tillfälle att inkomma med kostnadsräkning. HovR:n har dock inte kontaktat honom före domen. Förlikningen mellan A.L. och M.B. kom till stånd genom kontakter mellan A.L. och M.B:s ombud, advokaten T.L. Han var helt ovetande om dessa kontakter.
Av 3 § 2 st. lagen om målsägandebiträde framgår att målsägandebiträdet skall bistå målsäganden med att föra talan om enskilt anspråk i anledning av brottet, om detta inte görs av åklagaren. Enligt andra stycket kvarstår målsägandebiträdets uppgift om TR:ns dom överklagas endast i fråga om enskilt anspråk. Detta gäller oavsett vem av parterna som har överklagat domen (jfr prop. 1993/94:26 s. 52).
I 4 § 1-3 st. lagen om målsägandebiträde finns bestämmelser om bl.a. förordnande, byte och entledigande av målsägandebiträde. Sista stycket innehåller en hänvisning till RB:s regler om rättegångsbiträde. Att målsägandebiträdet i princip har samma ställning som ett rättegångsbiträde medför bl.a. att biträdet kan överklaga domstolens avgörande endast efter fullmakt från målsäganden (jfr prop. 1987/88:107 s. 141). HovR:ns åtgärd, att till T.L. endast för kännedom översända föreläggandet att inkomma med svarsskrivelse, har därför varit riktig eftersom denne inte uppträdde som ombud i målet.
T.L. har i HD begärt ersättning för sitt arbete i HovR:n. Han har således inte framställt något ersättningsanspråk som prövats av HovR:n. Den 1 dec. 1997 trädde en ny rättshjälpslagstiftning i kraft. I samband härmed ändrades även bestämmelsen i 5 § lagen om målsägandebiträde. I sin lydelse före d. 1 dec. 1997 hänvisade 5 § till 22 § 5 st. 1972 års rättshjälpslag. Av den sistnämnda bestämmelsen framgick att ersättning till rättshjälpsbiträde skulle fastställas i samband med att den rättsliga angelägenheten avgjordes genom dom eller beslut eller avslutades på något annat sätt. Motsvarande bestämmelse återfinns nu i 28 § rättshjälpslagen.
I nuvarande lydelsen av 5 § lagen om målsägandebiträde hänvisas till 27, 29, 43 och 47 §§rättshjälpslagen. I bestämmelsen hänvisas inte till 28 § rättshjälpslagen.
I avsaknad av en hänvisning i 5 § lagen om målsägandebiträde får RB:s regler tillämpas. Av 18 kap. 14 § 2 st. framgår att ett beslut i en kostnadsfråga som avses i 18 kap. meddelas när rätten avgör målet.
Av handlingarna i målet framgår att A.L. själv inkom med svarsskrivelse samt att det var motpartens ombud som biträdde vid upprättande och ingivande av förlikningsavtal och begäran om fastställelse av detta. T.L. har också uppgivit att han var ovetande om dessa åtgärder. HovR:n har även översänt en kännedomskopia av överklagandet till T.L. Med hänsyn härtill borde HovR:n innan målet avgjordes verkat för att en kostnadsräkning inkom.
T.L. har begärt ersättning med 1 301 kr avseende arbete en timme 15 minuter bestående i genomgång av TR:ns dom och M.B:s överklagande, upprättande och ingivande av svarsskrivelse till HovR:n samt brev till åklagarkammaren med begäran om lån av fotografier.
För genomgång av M.B:s överklagande, som översänts till T.L. genom HovR:ns kännedomskopia, har T.L. rätt till ersättning. Ersättning för genomgång av TR:ns dom är en kostnad som hänför sig till TR:n och som T.L. inte är berättigad till ersättning för i HovR:n (jfr NJA 1977 s. 232). De övriga åtgärder som T.L. har yrkat ersättning för har han vidtagit utan att kontakta A.L. och utan att vara ombud för henne. Han kan därför inte sägas ha utfört dessa inom ramen för sitt förordnande som målsägandebiträde. För genomgången av M.B:s överklagande bör T.L. tillerkännas ersättning med skäliga 300 kr.
HD:s avgörande. HD fastställer ersättning till T.L. för arbete som målsägandebiträde i HovR:n med 300 kr.
HD (JustR:n Ellis, Jordan, Mosley, Håstad, referent, och Paul) fattade följande slutliga beslut: Skäl. T.L. har som grund för sin talan anfört följande: M.B. överklagade TR:ns brottmålsdom enbart i skadeståndsdelen. HovR:n förelade d. 23 juni 1998 målsäganden A.L. att besvara överklagandet inom fyra veckor. Överklagandet och föreläggandet tillställdes T.L. i egenskap av målsägandebiträde för kännedom. Han återkom från semester d. 29 juni och ingav - ovetande om den förlikning målsäganden d. 30 juni ingått med motpartens ombud - en d. 2 juli daterad svarsskrivelse till HovR:n. Den 6 juli mottog han HovR:ns dom, vari förlikningen stadfästes. Han ställer sig tvivlande till riktigheten i HovR:ns åtgärd att sända honom överklagandet endast för kännedom; eftersom hans uppgift som målsägandebiträde enligt 3 § lagen (1988:609) om målsägandebiträde kvarstod i HovR:n, fanns det inte skäl att vid kommunikationen behandla honom annorlunda än om han hade varit rättshjälpsbiträde. Under alla förhållanden ålåg det HovR:n att ge honom tillfälle att inkomma med kostnadsräkning för arbete efter TR:ns dom, innan HovR:n skilde sig från målet.
Av 3 § 2 st. lagen om målsägandebiträde framgår att målsägandebitrådet skall bistå målsäganden med att föra talan om enskilt anspråk i anledning av brottet, om detta inte görs av, åklagaren. Enligt bestämmelsen kvarstår målsägandebiträdets uppgift också om domen har överklagats endast i fråga om det enskilda anspråket. Detta gäller oavsett vem som har överklagat domen (jfr prop. 1993/94:26 s. 52).
I 4 § 1-3 st. lagen om målsägandebiträde finns bestämmelser om bl.a. förordnande, byte och entledigande av målsägandebiträde. Sista stycket innehåller en hänvisning till RB:s regler om rättegångsbiträde. Att målsägandebiträdet, liksom ett rättshjälpsbiträde, i princip har samma ställning som ett rättegångsbiträde medför att målsägandebiträdet är behörigt att företa processhandlingar endast med fullmakt från målsäganden eller i dennes närvaro (jfr prop. 1987/88:107 s. 41). HovR:ns åtgärd att endast för kännedom tillställa T.L. föreläggandet att inkomma med svarsskrivelse har därför varit riktig eftersom denne inte var ombud i målet.
Eftersom ersättning till ett målsägandebiträde fastställs i samband med att den rättsliga angelägenheten avgörs genom dom eller beslut, skall målsägandebiträde som vill erhålla ersättning för sitt arbete göra framställning härom innan handläggningen av målet avslutas (jfr 18 kap. 14 § RB).
Då HovR:n översänt motpartens överklagande till T.L. för kännedom, borde HovR:n ha räknat med möjligheten att T.L. lagt ner arbete å målet i HovR:n. Av den av motparten och målsäganden personligen undertecknade förlikningen och deras yrkande om stadfästelse av denna framgick inte att T.L. medverkat. HovR:n borde därför ha berett honom tillfälle att inkomma med kostnadsräkning innan förlikningen stadfästes.
Rättegångsfelet kan avhjälpas i HD.
T.L. har begärt ersättning med 1 301 kr avseende arbete en timme 15 minuter bestående i genomgång av TR:ns dom och M.B:s överklagande, upprättande och ingivande av svarsskrivelse till HovR:n samt brev till åklagarkammaren med begäran om lån av fotografier.
För genomgången av M.B:s överklagande har T.L. rätt till ersättning med skäliga 300 kr. För genomgången av TR:ns dom har gottgörelse utgått i TR:n (se NJA 1977 s. 232). De övriga åtgärder som T.L. yrkat ersättning för har inte varit påkallade av uppdraget och de har dessutom vidtagits utan samråd med A.L. De grundar därför inte någon rätt till ersättning.
HD:s avgörande. HD tillerkänner T.L. ersättning för arbete som målsägandebiträde i HovR:n med 300 kr.
HD:s beslut meddelades d. 12 jan. 2001 (mål nr Ö 3181-98).