En person som tidigare utvisats med återreseförbud ankom med flyg till Skavsta flygplats från Italien. Fråga om personen uppehållit sig i Sverige i strid mot bestämmelsen i 20 kap. 2 § första stycket utlänningslagen.
Åklagaren väckte åtal mot M.B. för brott mot utlänningslagen enligt följande gärningsbeskrivning.
M.B. har genom Hovrätten för Nedre Norrlands dom (datum och målnummer här utelämnat) utvisats ur riket med förbud att återvända hit före 2020-02-17. Beslutet verkställdes 2015-11-11. M.B. har därefter den 16 juni 2016 på Skavsta flygplats, Schybergsplan, Nyköping, Nyköpings kommun, återvänt till Sverige och uppehållit sig i riket utan att ha haft rätt till det. M.B. begick gärningen med uppsåt.
Tingsrätten (rådmannen Golden samt nämndemännen Morris, Werner och Banks) anförde i dom den 30 juni 2016 bl.a. följande.
M.B. har stoppats vid gränskontrollen på Skavsta flygplats. Det innebär att han inte har uppehållit sig i Sverige i den mening detta rekvisit har i 20 kap. 2 § första stycket utlänningslagen. Innebörden av rekvisitet i fråga klargjordes redan i samband med tillkomsten av 1954 års utlänningslag; se prop. 1954:41 s. 118, där departementschefen anförde:
Om en utlänning, som förvisats eller utvisats, återvänder till riket utan att ha erhållit tillstånd därtill, bör han, om förhållandet upptäckes vid gränskontrollen, omedelbart avvisas. Det finnes enligt min mening icke någon anledning att i sådant fall först lagföra honom här för hans överträdelse av återreseförbudet. Det är endast om utlänningen lyckats komma in i landet utan att hindret för hans inresa uppmärksammats som det synes vara skäl att ingripa mot honom med straff. Så tillämpas det nuvarande stadgandet i allmänhet också. På grund av det nu anförda har som förutsättning för att straffbarhet ska inträda i förevarande paragraf upptagits, att utlänning uppehåller sig i riket, ehuru han enligt verkställt beslut om förvisning eller utvisning icke ägt återvända. I likhet med vad nu gäller ska utlänningen icke dömas till straff, om han flytt hit för att undgå politisk förföljelse.
M.B:s handlande uppfyller således inte de objektiva rekvisiten för straffbarhet; åtalet ska därför ogillas och häktningsbeslutet omedelbart hävas.
Åklagaren överklagade tingsrättens dom och yrkade bifall till åtalet.
M.B. bestred ändring.
Hovrätten (hovrättsråden Martin och Buck samt tf. hovrättsassessorn Welch, referent) anförde i dom den 29 juli 2016 bl.a. följande.
Av utredningen framgår att M.B. ankom till Skavsta flygplats med flyg från Italien, som är en s.k. Walsh. Detta innebär att M. B. har kommit till Sverige via en sådan inre gräns som till följd av Schengensamarbetet i regel får passeras utan att kontroll äger rum. Det förarbetsuttalande som tingsrätten redogjort för tar sikte på förhållanden som gällde före Schengensamarbetet och kan enligt hovrätten inte anses vägledande i fall när en inre gräns får passeras utan gränskontroll. Även om frågan inte behandlats i senare förarbeten bör därför en utlänning som kommit till Sverige från en annan stat i Schengensamarbetet anses uppehålla sig här på sätt som avses i 20 kap. 2 § första stycket utlänningslagen så snart denne har kommit in på svenskt territorium (jfr NJA 2009 s. 424). Detta bör åtminstone gälla om någon gränskontroll enligt 6 kap. 5 § utlänningsförordningen (2006:97) inte beslutats. Gränskontroll genomförs inte vid Skavsta flygplats med anledning av regeringens beslut att tillfälligt återinföra gränskontroll vid inre gräns (se regeringens beslut den 2 juni 2016, Ju2016/04305/PO). M.B. har alltså genom att befinna sig där uppehållit sig i landet på ett sätt som kan medföra ansvar för överträdelse av återreseförbudet.
Med ändring av tingsrättens dom dömer hovrätten M.B. för brott mot 20 kap. 2 § första stycket utlänningslagen den 16 juni 2016 och bestämmer påföljden till fängelse en månad.
Hovrättens dom meddelad: den 29 juli 2016.
Mål nr: B 5939-16.
Lagrum: 20 kap. 2 § utlänningslagen (2005:716).
Rättsfall: NJA 2009 s. 424.
Litteratur: Prop. 1954:41 s. 118.