Ansökan om att anlägga en bergvärmepumpanläggning-----En fastighet som låg inom yttre skyddszonen för en kommunal vattentäkt kunde komma att helt eller delvis ligga inom tillströmningsområdet till uttagsbrunnen. Efter att SGU bedömt att en bergvärmepumpanläggning inte skulle riskera att påverka vattentäkten har en fastighetsägare, med i domen närmare angivna villkor, fått tillstånd till en anläggning som skulle ligga ca 300 m från den kommunala uttagsbrunnen.
ÖVERKLAGAT AVGÖRANDE
Miljööverdomstolen ändrar miljödomstolens dom endast på så sätt att även följande villkor skall gälla för tillståndet.
4. Foderrören skall återfyllas med tätande material, till exempel bentonit eller material med liknande egenskaper.
5. Borrning skall utföras av en certifierad brunnsborrare eller brunnsborrare med motsvarande kompetens. Vid borrningen skall en metod användas som minimerar mängden luft till formationen.
6. En öppen slang skall monteras i borrhålet för injektering eller återfyllning.
7. Val av köldbärarvätska skall redovisas till bygg- och miljönämnden i Ockelbo kommun för godkännande innan anläggningen får tas i drift.
Bygg- och miljönämnden i Ockelbo kommun (nämnden) har yrkat att miljödomstolens dom skall upphävas och länsstyrelsens beslut fastställas.
A och IG har i första hand bestritt ändring och i andra hand yrkat att tillstånd skall meddelas med villkor i enlighet med vad SGU nu har föreslagit.
Nämnden har som grund för sitt yrkande anfört bland annat följande. Miljödomstolen har endast beaktat risken för förorening vid uppförande eller haveri. De borde även ha beaktat risken för tillförsel av oönskade ämnen från marken eller omkringliggande marklager till grundvatten, samt att brunn 8204 är av väsentlig betydelse ur försörjningssynpunkt. Miljödomstolens slutsats att grundvattenströmningen i området är sådan att grundvattenytan lutar från vattentäkten är felaktig. Sökanden har inte presenterat tillräcklig utredning för att den aktuella anläggningen inte skulle påverka brunn 8204. Jordlagerföljden, sprickbildningar och bergets egenskaper är av stor betydelse vid bedömningen av borrhål och dess påverkan på omgivningen. Den skada som kan uppkomma vid borrning torde i allt väsentligt vara irreversibel. Sökanden torde kunna ordna sin värmeförsörjning på annat sätt, till exempel genom fjärrvärme. Intresset av att uppföra bergvärmeanläggningen är av ringa vikt jämfört med intresset att bevara grundvattentillgången intakt och därmed säkra dricksvattenförsörjningen. Det kan även noteras att miljödomstolen inte har meddelat villkor om tätning av borrhålet med bentonit eller liknande. SGU har inte utrett eller uttalat sig om omständigheterna för den aktuella anläggningen, utan har endast uttalat sig med en allmän utgångspunkt. De försiktighetsåtgärder som SGU föreslår i sitt kompletterande yttrande, till exempel att en metod skall användas för att minimera mängden luft till formationen, är inte tillräckligt preciserade för att läggas till grund för villkor. Särskilt stora krav måste ställas på den utredning som presenteras till stöd för en ansökan inom skyddszonen, och risken för påverkan på dricksvattentäkten måste kunna uteslutas för att tillstånd skall kunna meddelas. Någon sådan utredning har inte presenterats i målet.
A och IG har till grund för sitt bestridande anfört bland annat följande. De har, genom de oberoende yttranden som SGU gett in i målet, uppfyllt sin bevisbörda att den sökta anläggningen inte kommer att påverka grundvattentäkten om vissa närmare angivna säkerhetsåtgärder och försiktighetsmått följs. För det fall att miljödomstolens dom inte kan anses innefatta de av SGU föreslagna försiktighetsåtgärderna, medger makarna G att det överklagade beslutet ändras på sådant sätt att det för tillstånd till inrättande av bergvärmeanläggningen föreskrivs de villkor som följer av SGU:s yttranden.
SGU har inkommit med nytt yttrande. Av yttrandet framgår sammanfattningsvis följande.
Om vattenuttaget som kommunen uppger är ca 7 l/s, betyder det att vattenuttaget är dubbelt så stort som den konstaterade naturliga grundvattenbildningen i området. Det är därför troligt att berörd fastighet ligger helt eller delvis inom tillströmningsområdet till uttagsbrunnen. Vattenuttaget innebär att Bysjön med största sannolikhet bidrar med vatten till nuvarande vattenuttag, vilket i sig kan öka risken för negativ påverkan på vattenförsörjningen i området.
SGU anser att avståndet 300 m inte innebär en direkt risk vid anläggandet av bergvärmebrunnen. Avståndet är tillräckligt stort för att olägenheter i form av grumling av vatten eller liknande inte ska uppstå. De försiktighetsåtgärder som angivits i tidigare remissvar är tillräckliga för att minimera riskerna vid värmepumpsentreprenad. Som garanti för att arbetet utförs fackmannamässigt föreslås att borrning utförs av certifierad brunnsborrare eller brunnsborrare med motsvarande kompetens.
Om det konstaterats att täta jordlager överlagrar det primära grundvattenmagasinet kan borrning genom jordlagren medföra risk för att markvatten transporteras ned till grundvattenmagasinet. Detta beror på att marklagren kan störas vid neddrivning av foderrör. Risken är störst direkt efter borrning, därefter kommer marklagren successivt läkas ihop. Det är därför av stor vikt att borrning genomförs så försiktigt som möjligt samt att en metod som minimerar mängden luft till formationen används. SGU rekommenderar också att foderrören återfylls med tätande material så att eventuell korrosion av foderrör i framtiden inte kan bidra till transport av ytliga ämnen till grundvattenmagasinet. ─ Det är mycket ovanligt att hydrogeologiska orsaker ligger bakom driftsstörningar av bergvärmeanläggningar. Även nedgrävning av fjärrvärmerör och läckage från fjärrvärmesystem innebär en störning av marklagren och risk för grundvattenkvaliteten.
Värmepumpanläggningar är tillståndspliktiga inom både det yttre och inre skyddsområdet för den aktuella vattentäkten. Något generellt förbud mot inrättande av värmepumpanläggningar gäller dock inte.
Av utredningen i målet framgår att den aktuella fastigheten, på grund av det stora vattenuttaget ur kommunens brunn, kan komma att ligga helt eller delvis inom tillströmningsområdet till uttagsbrunnen.
SGU har gjort bedömningen att anläggandet av värmepumpanläggningen kan genomföras med tidigare angivna samt kompletterande försiktighetsåtgärder utan att vattentäkten riskerar att påverkas.
Med hänsyn till att avståndet mellan anläggningen och den kommunala brunnen är i storleksordningen 300 meter och att SGU gör bedömningen att vattentäkten inte riskerar att påverkas anser Miljööverdomstolen att anläggningen kan tillåtas. Kompletterande villkor i enlighet med vad SGU föreslagit skall dock meddelas. Det är även lämpligt att nämnden får godkänna valet av köldbärarvätska.
Domen får enligt 23 kap. 8 § miljöbalken inte överklagas.
I avgörandet har deltagit hovrättslagmannen Leon, miljörådet Gilbert, hovrättsrådet Pennington samt tf. hovrättsassessorn Farley, referent. Enhälligt.
Länsstyrelsens i Gävleborgs län beslut 2004-10-04, dnr 505-7964-04, se bilaga 1.
Med upphävande av Länsstyrelsens i Gävleborgs län beslut den 4 oktober 2004, dnr 505-7964-04, och Bygg- och miljönämndens i Ockelbo kommun beslut den 9 juni 2004, § 38, lämnar miljödomstolen A och IG tillstånd att på fastigheten X X 1 inrätta en bergvärmeanläggning.
För tillståndet skall följande villkor gälla.
1. Energibrunnen skall anläggas i enlighet med de råd som anges i Sveriges Geologiska Undersöknings publikation ”Normbrunn 97”.
2. Anläggningen skall utrustas med alarm och avstängningsanordning som utlöses vid tryck- och nivåfall i köldbärarkretsen.
3. Borraggregat och kompressor skall placeras på tätt underlag. Saneringsutrustning skall finnas tillgänglig för det fall ett oljeläckage skulle inträffa.
Koch M.
A och IG har yrkat att miljödomstolen, med ändring av länsstyrelsens beslut, lämnar sökt tillstånd.
Bygg- och miljönämnden i Ockelbo kommun har bestritt ändring.
A och IG har till stöd för sitt överklagande anfört i huvudsak följande. En bergvärmeanläggning är bra från miljösynpunkt eftersom den medför att förbrukningen av fasta och flytande bränslen minskar. Dessutom är föroreningsrisken mycket liten. Bygg- och miljönämndens avslagsbeslut motiveras med att det finns en risk för att brunn 8204 förorenas. Nämnda brunn är 16 meter djup. Avståndet till berg är även det 16 meter. Vattentäkten är därför mer känslig för utsläpp i samband med händelser på intilliggande parkeringsplats eller väg. Avståndet från den planerade anläggningen till vattentäkten är ca 300 meter. Anläggningen kommer att anläggas i enlighet med Sveriges Geologiska Undersöknings (SGU) publikation ”Normbrunn 97”. Borrhålet kommer att utföras i ett slutet system med tätning mellan berget och foderröret. Någon kontakt med det grundvatten som rinner mot vattentäkten kommer därför inte att ske. För att förhindra läckage i köldbärarsystemet kommer slangen att provtryckas i syfte att säkerställa att inga transport- eller arbetsskador har uppkommit. Slangen kommer att vara kopplad till ett slutet system där cirkulationspumpen stannar vid ett eventuellt fel. Kollektorslangarna kommer att vara helsvetsade och skarvlösa.
Miljödomstolen har inhämtat yttrande från SGU. Av yttrandet framgår i huvudsak följande. SGU anser att riskerna för att bergvärmeanläggningar sprider föroreningar till omgivningen är små med den anläggningsteknik som används idag. SGU anser vidare att följande generella krav bör kunna ställas på en bergvärmeanläggning och eventuellt tillkommande anläggningar.
- Energibrunnen skall anläggas enligt kraven i publikationen ”Normbrunn 97”.
- Nivåvakt skall finnas för kollektorn så att eventuell utläckande köldbärarvätska begränsas vid ett läckage.
- För det fall vattenprov skulle visa att det finns en risk för att dricksvattenkvalitén i närliggande bergborrade vattentäkter påverkas negativt skall borrhålet tätas med bentonit eller material med likartade egenskaper.
- Borraggregat och kompressor skall placeras på tätt underlag och saneringsutrustning skall finnas för det fall oljeläckage skulle inträffa.
- En öppen slang bör monteras i borrhålet för injektering eller återfyllning om detta skulle visa sig önskvärt i framtiden.
Om ovanstående krav iakttas är risken för att vattenkvalitén i närliggande bergborrade vattentäkter påverkas negativt av den planerade anläggningen obefintlig. Dock bör ett skyddsavstånd om ca 100 meter mellan vattentäkterna och bergvärmeanläggningen iakttas. Detta motiveras främst av att vissa störningar i form av slamförning kan uppstå under själva borrningen. Mot bakgrund av vad som anförts anser SGU att tillstånd bör ges till sökt anläggning.
Bygg- och miljönämnden i Ockelbo kommun har i bemötande av SGU:s yttrande anfört att SGU i sin bedömning inte har tagit hänsyn till de specifika förhållanden som råder på den aktuella fastigheten.
Av skyddsföreskrifterna för grundvattentäkter i Ockelbo tätort, 21FS 1985:2 i Gävleborgs läns författningssamling, framgår att värmepumpsanläggningar är tillståndspliktiga inom både yttre och inre skyddsområdet för täkterna. Avgörande för frågan om tillstånd kan lämnas i detta fall är bedömningen av risken för att ett läckage vid anläggningen skulle kunna orsaka en grundvattenförorening vid vattentäkterna.
Av kartmaterial över området framgår följande. Den planerade anläggningen är belägen inom fastigheten X 1, ca 300 meter norr om närmsta grundvattenbrunn och ca 40 meter söder Bysjön. Markens lutning inom fastigheten är sådan att grundvattenytan med största sannolikhet lutar mot sjön, dvs. från vattentäkterna. Under dessa förhållanden måste risken för att ett läckage vid anläggningen skulle kunna orsaka en grundvattenförorening vid någon av grundvattenbrunnarna anses som obefintlig. Med hänsyn härtill delar miljödomstolen SGU:s bedömning att anläggningen bör tillåtas om särskilda skyddsåtgärder vidtas. De villkor som miljödomstolen finner erforderliga framgår av domslutet.
Överklagandeskrift ställd till Svea Hovrätt, Miljööverdomstolen, senast 2005-04-20. Prövningstillstånd krävs.
I avgörandet (enhälligt) har deltagit rådmannen Jones och miljörådet Perez. Föredragande har varit beredningsjuristen Miller.