Fråga om överklagande av beslut om förvar förfallit p.g.a. senare fattat förvarsbeslut / Fråga om talan mot beslut om förvar enligt utlänningslagen förfallit p.g.a. senare fattat förvarsbeslut
Not 100. Överklagande av Sloan B. av ett beslut om förvar enligt utlänningslagen. - Statens invandrarverk beslutade den 14 november 1994 om förvar av Sloan B. Som skäl till förvarsbeslutet antecknades att hans identitet var oklar. Kammarrätten i Jönköping lämnade hans överklagande utan bifall genom dom den 25 november 1994. Invandrarverket beslutade härefter den 28 november 1994 att Sloan Henderson skulle hållas i fortsatt förvar. Genom dom den 2 december 1994 avslog kammarrätten Walters överklagande av beslutet. Den 12 december 1994 beslutade Statens invandrarverk att avslå Walters ansökan om uppehållstillstånd m.m. och att avvisa honom enligt 4 kap. 1 § första stycket 1 och 2 utlänningslagen. Utlänningsnämnden avslog genom beslut den 11 januari 1995 Walters överklagande samt beslutade om fortsatt förvar med erinran om att förvarsfrågan skulle prövas på nytt senast den 14 januari 1995. Polismyndigheten i Katrineholm beslutade härefter den 13 januari 1995 om förvar av Sloan B. Som skäl för beslutet angavs att fråga uppkommit om verkställighet av beslut om avvisning och att det med hänsyn till Sloan B:s personliga förhållanden och övriga omständigheter fanns anledning att anta att han skulle komma att hålla sig undan. Efter förhandling prövade polismyndigheten beslutet om förvar på nytt den 25 januari 1995. Polismyndigheten fann därvid synnerliga skäl tala för förlängt förvar och att beslutet skulle gälla tills vidare dock längst till och med den 25 mars 1995. Sloan Henderson överklagade polismyndighetens beslut av den 13 januari 1995. Kammarrätten avvisade genom det nu överklagade beslutet den 2 februari 1995 Walters talan, eftersom ändamålet med denna förfallit på grund av det av polismyndigheten den 25 januari 1995 fattade beslutet. - Hos Regeringsrätten yrkade Sloan B. att kammarrättens beslut skulle undanröjas och att han försattes på fri fot. Till stöd för yrkandet anförde han följande. Enligt 6 kap. 6 § utlänningslagen skall beslut om förvar prövas på nytt, om beslut har meddelats om avvisning eller utvisning, två månader efter den dag då förvarsbeslutet verkställdes. Vidare måste varje ny prövning av ett förvarsbeslut, enligt 7 § samma kap., föregås av en förhandling, då det annars saknar rättsverkan. Han hade tagits i förvar den 14 november 1994. Polismyndigheten i Katrineholm hade den 13 januari 1995 fattat beslut i förvarsfrågan utan att först hålla förhandling. Eftersom någon förhandling inte hållits inom föreskriven tid fanns inte något lagligt beslut som grundade hans kvarhållande i förvar. -Regeringsrätten (1995-03-20, Harris, Gonzalez, Price, Saunders, Salazar): Skälen för Regeringsrättens avgörande. Till stöd för sitt överklagande av polismyndighetens förvarsbeslut den 13 januari 1995 åberopade Sloan B. hos kammarrätten främst det förhållandet att polismyndighetens prövning av ärendet inte föregåtts av en förhandling enligt 6 kap.7 och 12 §§utlänningslagen. För Sloan Henderson hade det stor betydelse att få till stånd en prövning av frågan huruvida förvarsbeslutet med hänsyn till denna brist kunde anses giltigt. - Det senare förvarsbeslutet av den 25 januari 1995 meddelades efter den tidpunkt då enligt utlänningsnämndens beslut frågan om fortsatt förvar senast skulle ha prövats. Med hänsyn härtill kan beslutet den 25 januari 1995 inte anses ersätta polismyndighetens överklagade beslut eller eljest göra en överprövning av detta beslut obehövlig. - Kammarrätten borde med hänsyn till det nu anförda ha prövat Walters överklagande i sak. - Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten undanröjer kammarrättens beslut och återförvisar målet till kammarrätten för ny handläggning. (fd I 1995-03-14, Andrade)