En ansökan om utbyte av ett schweiziskt körkort mot ett svenskt har inte kunnat bifallas när sökanden var folkbokförd i Sverige sedan mer än ett år och det schweiziska körkortet därför inte gällde i Sverige.
J.T. ansökte i juli 1997 hos Länsstyrelsen i Stockholms län om svenskt körkort och bifogade sitt schweiziska körkort.
I beslut den 1 september 1997 anförde länsstyrelsen: Enligt 15 b § körkortslagen (1977:477) framgår att om ett körkort är utfärdat i en stat utanför Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES), gäller körkortet inte i Sverige om innehavaren är folkbokförd i Sverige sedan mer än ett år. - Av handlingarna i ärendet framgår att J.T. är folkbokförd i Sverige sedan födelsen. - J.T. har beretts möjlighet att yttra sig. - Då J.T. varit folkbokförd sedan födelsen i Sverige kan hans körkort från Schweiz inte ligga till grund för ett utbyte till svenskt körkort. - Länsstyrelsen avslår J.T:s ansökan.
J.T. överklagade och yrkade att länsstyrelsens beslut skulle upphävas. Han anförde bl.a. att han behövde körkort i sitt arbete och att han avlagt svenskt körkortsprov för 10 år sedan och att den omständigheten att han under sin utlandsvistelse varit folkbokförd i Sverige inte på något sätt nedsatte hans kompetens som förare eller hans omdöme i trafiken.
Länsrätten i Stockholms län (1997-10-29, ordförande Cook) yttrade: Som medlem av Europeiska unionen (EU) är Sverige skyldigt att genomföra EG-rätten i den svenska rättsordningen. - Inom EG har man antagit Rådets direktiv 91/439/EEG av den 29 juli 1991 om körkort. - I Regeringens proposition 1995/96:118 framlades förslag till en anpassning av körkortslagen till Rådets direktiv. De föreslagna förändringarna innebar, såvitt är av intresse i målet, att bestämmelserna i förordningen (1981:96) om godkännande och utbyte av utländska körkort fördes in i körkortsförfattningarna. Därvid ändrades reglerna för utländskt körkorts giltighet medan innehavarens svenska körkort är omhändertaget eller återkallat av svensk myndighet. Möjlighet att byta ut utländska körkort utfärdade i stater inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) infördes medan kravet att innehavaren vid ett utbyte av dylikt körkort skall uppfylla de personliga och medicinska krav som gäller för utfärdande av ett svenskt körkort upphävdes. Den nya lagstiftningen trädde i kraft den 1 juli 1996. - Körkortsdirektivet anger bl.a. vi1ka generella krav som skall ställas för att ett körkort skall få utfärdas. Det gäller bl.a. fysiska och psykiska krav på körkortshavaren, åldersgränser för körkort och krav på godkänt förarprov. Även vissa andra förutsättningar för att utfärda körkort skall vara uppfyllda, t.ex. att sökanden har permanent bosättningsort i den stat som utfärdar körkortet. - De enskilda medlemsstaterna får enligt körkortsdirektivet tillämpa sina nationella bestämmelser om bl.a. begränsning, återkallande och giltighet av körkort även på körkort som har utfärdats i en annan medlemsstat. - I 2 § första stycket punkt 2 utbytesförordningen stadgades att ett utländskt körkort inte gällde i Sverige om innehavaren under de senaste tre åren har haft ett svenskt körkort som har återkallats av en svensk myndighet. Denna bestämmelse syftade till att förhindra ett kringgående av en körkortsåterkallelse. Den som fått ett svenskt körkort återkallat skulle inte under återkallelsetiden kunna skaffa sig ett körkort från en annan stat och med stöd av det bli behörig att föra motorfordon i Sverige. Bestämmelsen har fått ny lydelse i 15 b § första stycket punkt 3 körkortslagen, som lyder: "Ett utländskt körkort gäller inte i Sverige om innehavaren också har ett svenskt körkort och detta är omhändertaget eller återkallat." - Frågan om hur begreppet återkallat i detta sammanhang skall tolkas i jämförelse med artiklarna 8.2 och 8.4 i körkortsdirektivet överlämnades till rättstillämpningen. - Av registerutdrag framgår att J.T:s svenska körkort blev ogiltigt den 9 augusti 1996 då det byttes ut mot ett schweiziskt körkort. Länsstyrelsen har upplyst J.T. om att hans svenska körkort makulerades i detta sammanhang. - Länsstyrelsen har grundat sitt beslut på 15 b § andra stycket körkortslagen vilken lyder: "Om körkortet är utfärdat i en stat utanför Europeiska samarbetsområdet (EES), gäller körkortet inte i Sverige om innehavaren är folkbokförd i Sverige sedan mer än ett år". - Av tredje stycket samma paragraf framgår dock att körkortet inte blir ogiltigt enligt andra stycket under den tid en ansökan om utbyte enligt 31 a § prövas. - I 31 a § körkortslagen stadgas bl.a. att ett körkort som är utfärdat i en stat inom EES, Schweiz eller Japan och som gäller i Sverige får bytas ut mot ett likvärdigt svenskt körkort, om innehavaren är folkbokförd i Sverige sedan minst 185 dagar. Utbyte av ett körkort som är utfärdat i Schweiz eller Japan får ske endast om körkortshavaren uppfyller de personliga och medicinska krav som anges i 7 §. - Länsrätten gör följande bedömning. - Länsrätten finner inledningsvis att J.T:s svenska körkort inte kan anses vara återkallat på det sätt som avses i utbytesbestämmelserna. J.T:s schweiziska körkort gäller då i Sverige under den tid ansökan om utbyte prövas. - I målet har inte påståtts att J.T. inte skulle uppfylla de personliga och medicinska krav som anges i 7 § körkortslagen. Länsrätten finner med hänsyn härtill att något hinder mot att J.T. får byta ut sitt schweiziska körkort mot ett likvärdigt svenskt körkort inte föreligger. Överklagandet skall därför bifallas. - Länsrätten bifaller överklagandet, undanröjer det överklagade beslutet och visar målet åter till Länsstyrelsen i Stockholms län för förnyad handläggning.
Länsstyrelsen överklagade och yrkade att länsrättens dom skulle upphävas. Länsstyrelsen anförde bl.a.: J.T. har varit folkbokförd i Sverige sedan födelsen. Han har därmed varit folkbokförd i Sverige sedan mer än ett år, vilket enligt bestämmelserna i 15 b § andra stycket körkortslagen (1977:477) och 31 a § samma lag innebär, att hans schweiziska körkort inte är gällande i Sverige. Han kan därför inte heller byta det mot ett likvärdigt svenskt körkort, då körkortet måste vara gällande i Sverige för att det skall kunna ske. Bestämmelsen i 15 b § tredje stycket innebär inte att ett körkort som inte är gällande blir gällande för att en ansökan om utbyte av utländskt körkort görs.
Kammarrätten i Stockholm (1998-03-13, Cooper, Nguyen, referent, Palmstierna) yttrade: I målet är fråga om utbyte av utländskt körkort, ett schweiziskt, mot ett svenskt.
De nya bestämmelserna i 15 b § respektive 31 a § körkortslagen angående giltighet samt utbyte av utländska körkort har tillkommit efter anpassning till EG-rådets direktiv 91/439/EEG, det s.k. körkortsdirektivet.
Enligt 15 b § körkortslagen gäller inte ett utländskt körkort i Sverige 1. om det är ogiltigt i den stat där det har utfärdats, 2. om det har bytts ut mot ett svenskt körkort, 3. om innehavaren också har ett svenskt körkort och detta är omhändertaget eller återkallat.
Om körkortet är utfärdat i en stat utanför Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES), gäller körkortet inte i Sverige om innehavaren är folkbokförd i Sverige sedan mer än ett år.
Körkortet blir inte ogiltigt enligt andra stycket under den tid en ansökan om utbyte enligt 31 a § prövas.
I 31 a § körkortslagen stadgas bl.a. följande.
Ett körkort som är utfärdat i en stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES), Schweiz eller Japan och som gäller i Sverige får bytas ut mot ett likvärdigt svenskt körkort, om innehavaren är folkbokförd i Sverige sedan minst 185 dagar.
Bestämmelser om utländska körkorts giltighet i Sverige fanns tidigare i förordningen (1981:96) om godkännande och utbyte av utländska körkort (UKF). Enligt 2 § första stycket 2. UKF gällde inte ett utländskt körkort i Sverige om innehavaren varit folkbokförd i Sverige sedan mer än ett år. - Körkort får enligt körkortsdirektivet (artikel 7.1 b) endast utfärdas om sökanden har permanent bosättningsort inom den medlemsstat som utfärdar körkortet eller om han kan intyga att han har studerat där i minst sex månader (se prop. 1995/96:118 s. 21). Med permanent bosättningsort avses i körkortdirektivet (artikel 9) den plats där en person normalt bor, dvs. under minst 185 dagar varje kalenderår, till följd av personlig och yrkesmässig anknytning eller, om han saknar yrkesmässig anknytning, till följd av en personlig anknytning som präglas av nära band mellan personen och den plats där han bor. Bestämmelser som rör var någon skall anses vara bosatt i Sverige finns bl.a. i folkbokföringslagen (1991:481). En person skall folkbokföras på den fastighet där han anses bosatt. Skattemyndigheten fattar beslut om folkbokföring. - Det finns inget krav på permanent bosättning i Sverige för att få svenskt körkort. Mot bakgrund av att folkbokföringen i vissa fall har betydelse vid tillämpning av körkortsförfattningarna har i 9 § körkortslagen införts en föreskrift om att sökanden vid tidpunkten för utfärdandet av körkortet skall ha varit folkbokförd här i minst 185 dagar (se a. prop. s. 22). - I förarbetena görs bl.a. följande författningskommentar till 15 b § (se a. prop. s. 34).
Bestämmelser om utländska körkorts giltighet i Sverige finns i 2 § första och andra styckena UKF. Dessa har redigerats om så att i ett första stycke anges de ogiltighetsgrunder som gäller för alla utländska körkort, oavsett i vilken stat de har utfärdats. Andra stycket motsvarar 2 § första stycket punkt 2 och andra stycket första meningen UKF. - - - Genom att andra stycket avser endast körkort som utfärdats av en stat utanför EES behöver det inte uttryckligen anges att ett EES-körkort är giltigt oberoende av hur länge innehavaren varit folkbokförd i Sverige.
Departementschefens författningskommentar till 31 a § körkortslagen är bl.a. följande (se a. prop. s. 35).
De sakliga bestämmelserna om utbyte av utländska körkort behandlas i 7 och 9 §§ UKF. I förevarande paragraf tas de upp i ett sammanhang. Enligt 7 § UKF skall utbyte ske "mot ett svenskt körkort med motsvarande behörighet". Körkortsdirektivet anger att utbytet skall ske mot ett "likvärdigt körkort". Detta uttryck beskriver bättre de faktiska förhållanden, nämligen att körkorten skall vara lika värda, inte endast motsvara varandra. Eftersom utbyte numera kan ske endast i fråga om ett körkort som har utfärdats av en stat inom EES eller i Schweiz eller Japan, synes det inte nödvändigt att behålla kravet att utbyte av svenska körkort skall ske i dessa länder.
Av handlingarna framgår bl.a. att J.T. haft ett svenskt körkort som han återlämnade till Vägverket den 26 oktober 1995, att detta den 9 augusti 1996 blev ogiltigt vid utbyte mot ett schweiziskt körkort och att han den 28 juli 1997 ansökte här i Sverige om utbyte av detta körkort mot ett svenskt. J.T. är sedan födelsen folkbokförd i Sverige. - Kammarrätten gör följande bedömning. - Bestämmelserna i 15 b § körkortslagen gäller giltigheten av utländska körkort medan 31 a § samma lag gäller utbyte av utländska körkort. Även om det inte anges vare sig direkt i dessa lagrum eller i förarbetena därtill måste en prövning med stöd av lagrummen anses ta sikte på den körkortshavare, som vid inresa till Sverige har ett EES-körkort eller ett körkort som har utfärdats i Schweiz eller Japan. - I målet är inte ifrågasatt att J.T. sedan han återkommit till Sverige varit folkbokförd här i mer än ett år. Ej heller är giltigheten av det schweiziska körkortet över huvud taget ifrågasatt. På grund härav har J.T. rätt att få sitt schweiziska körkort utbytt mot ett likvärdigt svenskt. Överklagandet skall därför avslås. - Kammarrätten avslår överklagandet.
Länsstyrelsen överklagade och yrkade att Regeringsrätten med ändring av kammarrättens dom skulle fastställa länsstyrelsens beslut att avslå J.T:s ansökan om utbyte av utländskt körkort. Till stöd för sin talan anförde länsstyrelsen bl.a. följande. Kammarrätten har i sin bedömning anfört att en prövning med stöd av bestämmelserna i 15 b § körkortslagen (1977:477) om giltigheten av utländska körkort och 31 a § samma lag om utbyte av utländska körkort måste ta sikte på den körkortshavare, som vid inresa till Sverige har ett EES-körkort eller ett körkort som har utfärdats i Schweiz eller Japan. Kammarrättens tolkning av lagrummen är direkt felaktig och medför konsekvenser som lagstiftaren inte kan ha avsett. Inte heller det synsätt som länsrätten anlagt i sin dom är riktigt. För att ett körkort enligt 15 b § tredje stycket körkortslagen inte skall bli ogiltigt under den tid som ansökan prövas, måste förutsättas som grundläggande faktum enligt andra stycket samma lagrum att körkortet vid ansökningstillfället gäller i Sverige.
Prövningstillstånd meddelades.
J.T. som förelagts att svara på överklagandet hördes inte av.
Regeringsrätten (1999-10-15, Garcia, Holmes, Trujillo, Hester, Hicks) yttrade: Skälen för Regeringsrättens avgörande. Av handlingarna i målet framgår att J.T., som alltsedan födelsen var folkbokförd i Sverige, hade haft ett svenskt körkort med behörigheten B som blev ogiltigt den 9 augusti 1996 sedan det bytts ut mot ett schweiziskt körkort. Frågan i målet är om J.T:s i juli 1997 gjorda ansökan om utbyte av det schweiziska körkortet mot ett svenskt under angivna förhållanden kan bifallas.
De i målet tillämpliga bestämmelserna angående giltighet och utbyte av utländska körkort återfinns numera i körkortslagen (1998:488) som trätt i kraft den 1 oktober 1998.
Enligt 6 kap. 2 § körkortslagen (1998:488) - tidigare 15 b § körkortslagen (1977:477) - gäller ett utländskt körkort inte i Sverige om det är utfärdat i en stat utanför EES och innehavaren är folkbokförd i Sverige sedan mer än ett år. Körkortet är dock inte ogiltigt enligt denna regel under den tid en ansökan om utbyte enligt 7 § prövas.
Enligt 6 kap. 7 § körkortslagen (1998:488) - tidigare 31 a § körkortslagen (1977:477) - får ett körkort som är utfärdat i en stat inom EES, Schweiz eller Japan och som gäller i Sverige bytas ut mot ett likvärdigt svenskt körkort, om innehavaren är permanent bosatt i Sverige.
Av 8 kap. 10 § körkortsförordningen (1998:980) - tidigare 101 a § körkortsförordningen (1977:722) - framgår att länsstyrelsen får, om det kan ske utan fara för trafiksäkerheten, medge giltighet i Sverige under begränsad tid för ett körkort utfärdat av en stat utanför EES om körkortshavaren fått det utländska körkortet genom att byta ut ett svenskt körkort under en utlandsvistelse som inte medfört ändring av den permanenta bosättningen här i riket.
Körkortslagens bestämmelser innebär att J.T:s schweiziska körkort, vars giltighet inte hade förlängts genom särskilt medgivande, inte var gällande i Sverige vid tiden för hans ansökan. Kravet i detta hänseende för utbyte av det schweiziska körkortet har därför inte varit uppfyllt. Länsstyrelsens överklagande skall därför bifallas.
Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten upphäver kammarrättens och länsrättens domar samt fastställer länsstyrelsens beslut att avslå J.T:s ansökan om utbyte av schweiziskt körkort.