Förverkande av spelautomater av typ Draw Poker jämte fjärrkontroller som av ett aktiebolag hyrts ut till olika lokalinnehavare, vilka anordnat olovligt spel med dem. Tillämpning av 11 § 2 st lotteriförordningen (1939:207).
Allmän åklagare väckte vid Göteborgs TR talan mot 19 personer med yrkande om ansvar för brott mot lotteriförordningen. Ansvarspåståendena avsåg att de tilltalade i sina affärslokaler i Göteborg - tobaksaffärer, fruktaffärer, kafélokaler, livsmedelsbutiker - utan tillstånd anordnat lotteri om pengar för allmänheten under längre eller kortare tid under perioden aug 1980-d 29 jan 1981. Gärningsbeskrivningarna upptog vidare följande (med de ändringar som föranleddes av omständigheterna i det särskilda fallet): "Genom avtal med EEAB Elektroniska Automater Aktiebolag, företrädd av Johnson, har bolaget placerat ut s k pokermaskiner (Draw poker) i fruktaffär vid Gånglåten 14, Göteborg. Automaterna var konstruerade för en insats av minst 1 kr. Den slumpvis givna handen kort, där köp sedan fritt kunnat göras, kunde medföra vinst till olika antal poäng alltefter handens slutgiltiga utseende. - Poäng kunde registreras på ett krediträkneverk som fanns i anslutning till kassan. Genom ytterligare insats och nytt spel har spelaren haft möjlighet höja sitt tidigare uppnådda poängtal. Någon vinst har icke utbetalats maskinellt i form av kontanter. - Emellertid har G.C. själv eller låtit anställd ur särskild kassa på begäran av spelare utbetala 1 kr per uppnådd poäng eller låtit spelare få tillgodoräkna sig antalet poäng för motsvarande antal frispel vid senare tillfälle. Härigenom har spelverksamheten kommit att utgöra otillåtet lotteri."
Åklagaren yrkade vidare förverkande av i beslag tagna 35 spelautomater typ Draw poker jämte räkneverk samt av uppburna insatser, sammanlagt 17 236 kr.
Några ytterligare personer åtalades för medhjälp till brott mot lotteriförordningen.
Yrkandena om förverkande av spelautomaterna riktades i första hand mot resp tilltalad och i andra hand mot ägaren, dvs EEAB Elektroniska Automater AB i samtliga fall utom ett. Yrkandena om förverkande av beslagtagna pengar riktades mot resp tilltalad.
TR:n (ordf rådmannen Kirk) meddelade dom d 10 juli 1981.
TR:n fann åtalet styrkt mot de 19 tilltalade och dömde dem jämlikt 1 §, 1 a § sista st och 10 § lotteriförordningen (1939:207) till dagsböter.
I förverkandefrågan fann TR:n att hos envar av de tilltalade, med ett undantag, skulle förverkas det belopp som beslagtagits hos honom. TR:n anförde härefter i domskälen: Vad sedan gäller förverkandeyrkandena beträffande automaterna jämte räkneverk har G.C., - - - bestritt yrkandet, de fem sistnämnda emedan de bestritt brott, och samtliga emedan de ej äger apparaterna.
Svarandebolaget har bestritt mot bolaget riktade förverkandeyrkanden och anfört: Apparaterna är lagliga och ej konstruerade för olaga spel. Bolaget skall ej bära ansvar för att apparaterna missbrukats till olagligt spel genom att vinster utbetalats. Bolaget har med var och en av dem som låtit ställa in apparater ingått ett skriftligt avtal, enligt vilket vederbörande förbinder sig att handla lagligt. Bolaget anser ej att bestämmelsen i 1 a § om "normalt ett frispel" utgör hinder för att erhålla ytterligare frispel på vinst. Det vore oskäligt att förverka apparaterna som representerar ett avsevärt värde för bolaget.
och att den i åtalet i bilaga 18 upptagna automaten tillhör C.J..
Vid ovannämnda utgång i ansvarsfrågan - - - finner TR:n att den i bilaga 18 upptagna spelautomaten jämte räkneverk skall förverkas hos C.J..
Vad gäller övriga spelautomater har genom denna dom de som anordnat spel med dem befunnits skyldiga till brott mot 10 § lotteriförordningen. Av utredningen i målet finner TR:n framgå att bolaget, som yrkesmässigt tillhandahållit apparaterna och beretts vinning av brotten, uppenbarligen måste ha insett att apparaterna användes till brott, detta främst med hänsyn till apparaternas konstruktion - poängsystemet med "betning", räkneverket, tillgodokorten - vilken på allt sätt inbjuder till olagligt spel och möjliggjort bolagets kontroll över omsättningen. På grund härav och då det även är påkallat till förebyggande av fortsatt brottslighet av det här slaget, finner TR:n att samtliga i bilaga 1-7 samt 9-17 nämnda spelautomater skall förverkas hos svarandebolaget. I sitt domslut förklarade TR:n bolagets 34 spelautomater typ Draw poker jämte 34 räkneverk förverkade.
Även den C.J. tillhöriga spelautomaten förverkades.
Av de beslagtagna pengarna förklarades sammanlagt 16 422 kr förverkade.
Bolaget fullföljde talan i HovR:n för Västra Sverige och yrkade upphävande av förverkandet såvitt avsåg spelautomaterna och räkneverken. Bolaget yrkade vidare, under påstående att hälften av de penningbelopp som TR:n förklarat förverkade tillhörde bolaget, att förverkandet måtte upphävas såvitt avsåg 8 211 kr i kontanta medel.
Åklagaren bestred ändring.
HovR:n (hovrättsråden Summers och Dorsey, adj led Phelps, referent, samt nämndemännen Moore och Bullarbo), som gemensamt med målet angående förverkande handlade annat mål rörande ansvar för Johnson för medhjälp till brott mot lotteriförordningen, anförde i dom d 12 juli 1982:
Domskäl. - - - Bolaget har anfört bl a: Flertalet av de ifrågavarande apparaterna har inköpts från England för ett pris av 20 000-25 000 kr per styck. Apparaterna är modifierade för användning i Sverige endast på så sätt att omprogrammering skett för att möjliggöra ett frispel vid vinst. Även fjärräkneverken har levererats från England. Anslutningen av fjärräkneverken till apparaterna har dock skett i Sverige. Fördelen med fjärräkneverken var bl a att betalning för spel kunde ske vid lokalinnehavarens kassa. Lokalinnehavaren slapp besvär med växelmynt och slitaget på spelapparaterna minskade. När Johnson fick i uppdrag att hyra ut apparaterna instruerades han av bolaget att hos lokalinnehavarna inskärpa vikten av att gällande bestämmelser efterlevdes. Det var på bolagets initiativ som Johnson lät uppsätta skyltar med texten "Endast nöjesspel" på apparaterna. Förutom att det i hyreskontrakten fanns en passus om att lokalinnehavarna förband sig att städse iakttaga gällande lagar och författningar med avseende på apparaterna och driften av dem fick de flesta lokalinnehavarna även underteckna ett meddelande av följande lydelse: "Enligt lotteriförordningen får ej vinst utdelas i form av pengar, värdebevis (som t ex kan utbytas mot frispel) spelpoletter eller liknande. Ej heller får vinstpoäng överföras från "win"-räkneverket till "credit"-räkneverket. Meddelande med ovanstående lydelse har idag mottagits av mig, och jag är väl insatt i meddelandets innehåll". Någon anmärkningsvärd ökning av omsättningen på apparaterna kunde ej iakttagas. Inte heller på annat sätt fick bolaget före beslagstillfället i nov 1980 misstanke om att spel om pengar pågick.
I fråga om förverkande finner HovR:n ej skäl att frångå TR:ns bedömning.
Vid Stockholms TR väcktes åtal, i tre särskilda mål, mot K.W., Zamora och A.N. för att de i sina tobaksaffärer i Stockholm olovligen anordnat automatspel med spelapparater, benämnda Draw poker. Ansvar yrkades enligt 10 § lotteriförordningen.
I målet mot K.W. yrkades förverkande från K.W. och EEAB Elektroniska Automater Aktiebolag av 3 023 kr i kontanter, utgörande insatser, samt från bolaget jämlikt 11 § 2 st lotteriförordningen av en i beslag tagen pokermaskin jämte kopplingsinstrument.
TR:n (nämnden) meddelade dom d 20 sept 1982. TR:n fann åtalet mot K.W. styrkt. I fråga om förverkandeyrkandena anfördes i domskälen: K.W. har medgivit mot honom framställt förverkandeyrkande.
K.W. har uppgivit: När bolagets dåvarande ställföreträdare K. kontaktade honom frågade han K. om apparaten var laglig. K. svarade att apparaten var godkänd under förutsättning att vinst från apparaten inte betalades ut i pengar. K. sade samtidigt att vinst kunde betalas ut i varor. Vinster har delats ut i såväl pengar som cigarretter. Den högsta utbetalade vinsten är 100 kr. Under den tid spelapparaten stått uppställd hos honom var den ofta trasig. Totalt har den inbringat 3 023 kr.
Bolaget har bestritt mot bolaget framställda förverkandeyrkanden och har anfört: I första hand görs gällande att yrkandet inte är lagligen grundat. I andra hand att bolaget och K.W. d 10 okt 1980 tecknat hyresavtal av vilket framgår att hyrestagaren erkänner sig vara medveten om förutsättningarna för driften av automaten och förbinder sig att iaktta vad gällande lagar och författningar stadgar med avseende på automaten och dess drift. Om K.W. trots detta utbetalat vinster i form av pengar eller varor kan inte bolaget lastas härför och vore det obilligt att förverka apparaten som har ett värde av omkring 27 000 kr. Det bestrids att uppgift skulle ha lämnats om att vinst kunde betalas ut i varor.
Med hänsyn till vad i målet framkommit om apparatens funktion finner TR:n uppenbart att apparaten är avsedd att ge vinnande spelare ersättning i pengar eller i annat av ekonomiskt värde. Detta framgår bl a av det förhållandet att vinstens storlek påverkas av insatsernas storlek. Det är inte sannolikt att spelare endast inför möjligheten att vid vinst få ett högre antal värdelösa vinstpoäng skulle satsa mer pengar per spelomgång än vad som oundgängligen erfordras, dvs 1 kr. Vid en samlad bedömning av vad nu anförts och i övrigt förekommit i målet finner TR:n att det måste hållas för visst att K. bibringat K.W. uppfattningen att han kunde betala ut vinster i varor. Mot bolaget framställda förverkandeyrkanden skall därför bifallas.
Domslut. TR:n dömde K.W. jämlikt 1 och 10 §§lotteriförordningen till dagsböter.
I beslag tagna 3 023 kr samt en pokermaskin och ett kopplingsinstrument förklarades jämlikt 11 § lotteriförordningen förverkade.
Ordföranden, Carroll rådmannen Chavez, var skiljaktig såvitt avsåg mot bolaget framställt förverkandeyrkande och anförde: I likhet med majoriteten finner jag på grund av utredningen i målet att det måste hållas för visst att bolaget givit K.W. instruktioner om att det var tillåtet att betala ut vinst i varor. Den del av insatserna som tillhör bolaget skall därför förverkas. Däremot finner jag - med hänsyn till att apparaten och kopplingsinstrumentet varit i beslag sedan d 4 dec 1980 och den tid åtalet avser samt apparatens värde - obilligt att apparaten och kopplingsinstrumentet förverkas. Detta yrkande skall därför lämnas utan bifall och beslaget hävas.
I målet mot Zamora yrkades förverkande från Zamora och EEAB Elektroniska Automater Aktiebolag av 934 kr i kontanter, utgörande insatser, samt från bolaget av två i beslag tagna pokermaskiner med fjärrkontroll.
TR:n (ordf Carroll rådmannen Miller) meddelade dom d 11 okt 1982.
TR:n fann mot L.R:s bestridande utrett att vinster utdelats i form av pengar eller varor och att åtalet mot honom var styrkt.
I fråga om förverkandeyrkandena anförde TR:n i domskälen: L.R. har bestritt förverkandeyrkandet.
Bolaget har bestritt förverkandeyrkandena i första hand på den grund att automaterna ej är brottsverktyg och tillstånd enligt lotteriförordningen ej krävs och i andra hand på den grund att förverkande är obilligt med hänsyn till brottets art, apparaternas värde och den tid beslaget varat.
Förverkandeyrkandet avseende insatserna är lagligen grundat och skall bifallas.
Vad gäller förverkandeyrkandet beträffande spelautomaterna andrages följande. Utredningen visar att automaterna erbjuder vinst endast i form av frispel. Sådant automatspel får enligt 1 a § 4 st lotteriförordningen anordnas utan tillstånd. Den omständigheten att den för spelverksamhet ansvarige i strid mot automatägarens anvisningar utbetalat vinster i form av pengar eller varor utgör ej laga grund för förverkande av spelautomaterna.
Domslut. TR:n dömde Zamora jämlikt 10 § lotteriförordningen till dagsböter.
I beslag tagna 934 kr förklarades förverkade.
Yrkandet om förverkande av två pokermaskiner med fjärrkontroll lämnades utan bifall.
Nämndemännen Riggs, Irwin och Reeves var skiljaktiga och anförde: Med hänsyn till vad i målet framkommit om apparatens funktion finner vi uppenbart att apparaterna är avsedda att ge vinnande spelare ersättning i pengar eller i annat av ekonomiskt värde. Detta framgår bl a av det förhållandet att vinstens storlek påverkas av insatsernas storlek. Det är inte sannolikt att spelare endast inför möjligheten att vid vinst få ett högre antal värdelösa vinstpoäng skulle satsa mer pengar per spelomgång än vad som oundgängligen erfordras, dvs 1 kr. Med hänsyn härtill och utredningen i övrigt finner vi förverkandeyrkandet lagligen grundat och ej varande obilligt. I övrigt är vi ense med övriga delen av rätten.
I målet mot A.N. yrkades förverkande från A.N. och EEAB Elektroniska Automater Aktiebolag av 4 782 kr i kontanter, utgörande insatser, samt från bolaget av en i beslag tagen pokermaskin jämte räkneverk.
TR:n (nämnden) meddelade dom d 24 nov 1982.
TR:n fann åtalet mot A.N. styrkt. I fråga om förverkandeyrkandena anförde TR:n i domskälen: A.N. har bestritt det mot honom framställda förverkandeyrkandet.
Bolaget har bestritt förverkandeyrkandena i första hand på den grund att förverkandeyrkandena ej är lagligen grundade, varvid hänvisats till 3 § och 11 § 2 stlotteriförordningen, och i andra hand på den grund att förverkande är obilligt med hänsyn dels till den osäkerhet som råder rörande innehållet i gällande rätt på området, dels ock till värdet av automaten och den tid beslaget varat.
Närmare hörd över åtalet har A.N. berättat följande: När bolagets representant K. kom på besök i A.N:s affär frågade K. om A.N. ville hyra en spelautomat av bolaget. K. visade en bild på automaten och förklarade hur spelet skulle gå till samt att kontanter inte fick betalas ut som vinster. A.N. skrev på hyresavtalet och någon dag senare installerades automaten. Han hade tidigare inte haft någon spelautomat i affären. A.N. frågade aldrig K. om han fick betala vinst med varor. Idén att betala ut vinst i form av varor fick han vid besök på en restaurang i Sundbyberg där de hade ett liknande spel och där vinst betalades ut på det sättet. A.N. bestämde sig för att göra likadant. Spelet blev på det sättet mycket intressantare för dem som skulle spela. Insatsen kunde varieras mellan 1 och 10 kr. Antalet poäng som var möjliga att vinna multiplicerades med insatsens storlek. A.N. visste inte hur mycket han skulle kunna tjäna på automaten. När någon fick en vinst tog A.N. till exempel en "hundralapp" av spelpengarna och stämplade in i kassan samt lämnade till spelaren motsvarande värde i varor, till exempel en "cigarrettlimpa". Ibland kunde spelaren få ett tillgodokvitto i stället för varor. Det högsta vinstvärde han betalade ut motsvarade 500 kr. Vid fyra tillfällen kom en representant för bolaget och de läste gemensamt av automatens räkneverk för att bestämma hur mycket A.N. skulle betala i hyra. Han fick kvitto på vad han betalade till bolaget. A.N. tjänade ungefär 10 000 kr på automaten under den tid den var i drift. Det var inga driftstopp. A.N. fick intrycket att resultatet var dåligt enligt vad bolagets representant tyckte, men "det sades inte så mycket". De kontanter som tagits i beslag kommer från spel på automaten.
Bolaget har genom ställföreträdaren, verkställande direktören P, anfört bl a följande: Spelautomaten är till sin konstruktion baserad på programmerade mikrodatorer. Den består vidare av omkring 10 olika räkneverk genom vilka man bl a kan avläsa hur mycket pengar automaten har inbringat under viss tidsperiod. Automaten ger vinst vid vart sjunde spel, alltifrån dubbla insatsen till 500 gånger insatsen. Vinsten består i poäng och ett frispel per omgång. Bolaget har informerat sina säljare att de tillsammans med lokalägarna skall gå igenom det standardavtal bolaget använder sig av vid uthyrning av automater. De skall informera lokalägarna om vad de får göra för att driva automaten på ett lagligt sätt samt tala om att vinster inte får betalas ut i pengar eller annat som kan ha pengars värde. Det avtal bolaget tecknade med A.N. var ett av de första som skrevs i Stockholmsområdet. Efter det att bolagets automater blivit föremål för en del ingripanden från polis, har säljarna instruerats att klarare redogöra för lokalägarna vad som var tillåtet. Bolaget har även utarbetat skriftlig information om bolagets tolkning av lotteriförordningen. Denna information delas numera ut till lokalägarna. - Bolagets omsättning från drift av automater uppgick till omkring 3 miljoner kr under 1980. Bolaget hade då ca 30-35 automater utplacerade. Den i målet aktuella automaten har inbringat 10 000 kr i hyra till bolaget under den tid A.N. hyrde den. Automaten har gett ett ekonomiskt resultat som ligger över genomsnittet. För att det skall vara lönsamt bör en automat av detta slag ge hyresintäkter som uppgår till omkring 1 500 kr per månad. Bolagets försäljningspris för en automat av den typ A.N. hyrde är 27 000 kr.
TR:ns bedömning.
De i beslag tagna kontanterna härrör från uppburna insatser i det olovliga automatspel A.N. anordnat och för vilket han i detta mål dömes till ansvar. TR:n finner förutsättningar föreligga för bifall till åklagarens yrkande om förverkande av de ifrågavarande kontanterna.
Vad sedan gäller yrkandet om förverkande av spelautomaten och dess räkneverk andrages följande. Utredningen i målet visar att automaten är konstruerad så att insatsen kan varieras från 1 till 10 kr. Spelaren har möjlighet att erhålla fler poäng om han satsar mer än 1 kr. Vinsten består emellertid endast av ett frispel per spelomgång, oberoende av om spelaren satsat 1 eller 10 kr. Denna konstruktion tyder närmast på att automaten främst är avsedd att användas vid spel där vinst utgöres av penningar eller liknande. Vidare ger utformningen av det standardavtal bolaget begagnat vid uthyrning av spelautomater starkt stöd för antagande att bolagets företrädare insett att automaterna skulle kunna komma att användas vid spel som ej är tillåtet. Vad som från bolagets sida anförts om att bolaget sökt undvika att dess automater används vid icke tillåten spelverksamhet, bör, mot bakgrund av vad A.N. uppgivit om den information bolagets representant lämnat vid avtalets ingående och med hänsyn till att storleken av bolagets hyresintäkter enligt avtalet direkt påverkas av spelfrekvensen, bedömes med försiktighet i detta mål. - Det är ställt utom tvekan att bolaget yrkesmässigt tillhandahåller automater av den typ som använts i detta mål. - Vid en samlad bedömning av vad ovan anförts och vad i övrigt i målet förekommit finner TR:n det enligt 11 § 2 st lotteriförordningen föreligga förutsättningar för bifall till yrkandet om förverkande av automaten och dess räkneverk.
Domslut. TR:n dömde A.N. jämlikt 1 och 10 §§lotteriförordningen till dagsböter.
I beslag tagna 4 782 kr och en pokermaskin jämte räkneverk förklarades jämlikt 11 § lotteriförordningen förverkade.
Ordföranden, Carroll rådmannen Warner, var skiljaktig såvitt avsåg yrkandet om förverkande av spelautomaten jämte räkneverk och anförde: I målet är utrett att automaten erbjuder vinst endast i form av ett frispel. Spel på sådan automat får anordnas utan tillstånd. Den omständigheten att A.N., med hjälp av bolagets automat, utan tillstånd har anordnat lotteri och utbetalat vinster i form av varor, för vilket förfarande han genom denna dom fällts till ansvar, utgör ej laga grund för att från bolaget förverka automaten och räkneverket. Förverkandeyrkandet skall därför lämnas utan bifall och beslaget häves.
Mot Stockholms TR:s domar fullföljdes talan i Svea HovR.
Åklagaren yrkade att HovR:n med ändring av domen d 11 okt 1982 måtte bifalla i målet framställt yrkande om förverkande av två spelautomater med fjärrkontroll.
Bolaget yrkade att HovR:n med ändring av domarna d 20 sept 1982 och d 24 nov 1982 måtte ogilla yrkandena om förverkande.
HovR:n (f d hovrättsrådet Garcia samt nämndemännen Flores och Bell) anförde i dom d 29 juni 1983:
Domskäl. Genom TR:ns i denna del lagakraftvunna domar är klarlagt att K.W., Zamora och A.N. använt de aktuella spelautomaterna för otillåtet spel och därigenom gjort sig skyldiga till brott som sägs i 10 § lotteriförordningen. Ett förverkande av spelautomaterna med tillbehör kan lagligen ske hos bolaget med stöd av 11 § 2 st 1 p förordningen.
Det framstår med hänsyn till hyresavtalens bestämmelser om att hyra för spelautomaterna skulle erläggas med "50 % av netto" och övriga omständigheter som närmast uppenbart att bolaget medverkat till eller i vart fall haft vetskap om att automatspelen anordnats på ett otillåtet sätt. Med hänsyn härtill föreligger ej skäl att underlåta ett förverkande, trots spelautomaternas värde.
Domslut. HovR:n fastställer domsluten i TR:ns domar d 20 sept 1982 och d 24 nov 1982, såvitt nu är i fråga.
Med upphävande av TR:ns domslut i domen d 11 okt 1982, såvitt nu är i fråga, förklarar HovR:n två spelautomater, Draw poker, med fjärrkontroll förverkade.
Hovrättslagmannen Michael och referenten, adj led Beard, var skiljaktiga och anförde till utveckling av sin mening: Av utredningen framgår till en början följande. Bolaget hyr yrkesmässigt ut de ifrågavarande spelautomaterna, Draw poker. Vardera K.W. och A.N. har hyrt en Draw poker av bolaget och ställt upp den i sin tobaksaffär. Zamora, som också är tobakshandlare, har hyrt två Draw poker av bolaget för sin affär. K.W., Zamora och A.N. har tillåtit den som ville att spela på automaterna. Spelaren har kunnat variera insatsen mellan 1 och 10 kr. När en insats gjorts har spelautomaten visat fem kort, som spelaren genom att trycka på en knapp kunnat byta ut. Spelautomaten har gett vinst vid vart sjunde spel. Vinsten har bestått i poäng efter gängse pokerregler, vilka spelautomaten registrerat i ett räkneverk, jämte ett frispel per omgång. Antalet vinstpoäng har också påverkats av insatsens storlek. K.W. och Zamora har betalat ut vinster i såväl pengar som varor alltefter de poäng vederbörande spelare erhållit, medan A.N. betalat ut vinsterna i form av varor eller tillgodokvitton.
K.W. och Zamora har genom att utbetala vinster i pengar och A.N. genom att utbetala vinster i form av tillgodokvitton anordnat automatspel som avses i 1 § 3 st lotteriförordningen för allmänheten. De har vidare genom att utbetala vinster i form av varor anordnat annat automatspel för allmänheten. Båda formerna av spel är att anse som tillståndspliktiga lotterier enligt 1 § 1 st 1 p lotteriförordningen. Såsom TR:n torde ha funnit har K.W., Zamora och A.N. genom att anordna lotteri utan tillstånd gjort sig skyldiga till brott som sägs i 10 § 1 st 2 p och 2 st lotteriförordningen.
Förutsättningar föreligger sålunda att med stöd av 11 § 2 st 1 p lotteriförordningen förklara de bolaget tillhöriga spelautomaterna med tillbehör förverkade. Vi vill i detta sammanhang peka på att HovR:ns ställningstagande i det i domstolsverkets rättsfallssamling RH 1981:140 refererade likartade avgörandet - enligt vilket laga grund saknades för att förverka en Draw poker - torde ha byggt på uppfattningen att bestämmelsen i 1 § 3 st lotteriförordningen åsyftar spelautomaten som sådan, medan vi i förevarande mål anser att bestämmelsen åsyftar spelandet på spelautomaten.
Vid prövningen av förverkandefrågan vill vi till en början slå fast, att spel på Draw poker enligt 1 a § 4 st lotteriförordningen är medgivet. Bolaget har sålunda haft rätt att hyra ut spelautomaterna, och K.W., Zamora och A.N. har haft rätt att ställa upp automaterna i sina resp affärer och låta allmänheten spela på dem. Den omständigheten att K.W., Zamora och A.N. missbrukat spelautomaterna genom att anordna lotteri med hjälp av dem kan inte utan vidare leda till att automaterna - som enligt vad som upplysts har ett värde av omkring 27 000 kr per styck - skall förklaras förverkade hos bolaget. Enligt vår mening fordras för att ett förverkande skall kunna ske att bolaget haft någon form av uppsåt att främja K.W:s, L.R:s och A.N:s brottsliga förfarande eller i vart fall en vetskap om detta utan att vidta förhindrande åtgärder.
Härvid beaktar vi å ena sidan att Draw poker har en konstruktion med notering av resultat i räkneverk som inbjuder till illegalt spel. Poker är i sig ett spel om pengar, och det framstår som tämligen verklighetsfrämmande att en spelare vill satsa på Draw poker bara för att få ett frispel jämte poäng, vilka är relaterade till den pokerkombination som spelautomaten visar och till insatsens storlek. Enligt punkt 2 i det hyresavtal som bolaget upprättar med hyrestagare skall vidare hyrestagaren erlägga hyra med "50 % av netto per spel eller insats i enlighet med automatens räkneverk". Detta kan tala för att hyran skall beräknas på intäkterna från spelet minskade med värdet av de vinster som utbetalats. Alvarado framgår av vittnesförhör med K.W. att en dåvarande representant för bolaget sagt till denne att utbetalning i form av varor var tillåtet.
Å andra sidan tar vi hänsyn till att det inte kan uteslutas att även en spelautomat som Draw poker har en funktion att fylla i förströelsesyfte. I det förut angivna hyresavtalet har bolaget vidare under punkt 3 föreskrivit att hyrestagaren "förbinder sig att städse iakttaga vad gällande lagar och författningar stadgar med avseende på automaten och dess drift". Bolaget har också d 23 maj 1981 tillställt Zamora ett "observandum" i vilket meddelas bl a att vinst ej får "utdelas i form av pengar, värdebevis, spelpoletter eller liknande". Slutligen har bolaget obestritt uppgivit att den representant för bolaget som talat med K.W. blivit avskedad.
Vid övervägande av det anförda och med särskilt beaktande av att spel på de aktuella spelautomaterna i sig får ske utan tillstånd anser vi att övervägande skäl talar för att inte förklara spelautomaterna med tillbehör förverkade.
Vi fastställer alltså TR:ns domslut d 11 okt 1982 såvitt nu är i fråga och upphäver TR:ns domslut d 20 sept och d 24 nov 1982 i vad avser förverkande.
Bolaget sökte revision av hovrätternas domar. Därvid yrkade bolaget bifall till sin i HovR:n för Västra Sverige förda talan. I fråga om Svea HovR:s dom yrkades den ändringen att HD måtte ogilla åklagarens talan mot Stockholms TR:s dom d 11 okt 1982 samt bifalla bolagets talan mot TR:ns domar d 20 sept 1982 och d 24 nov 1982, varvid såvitt gällde förverkade penningbelopp bolagets talan avsåg hälften därav eller 3 902 kr 50 öre.
Målen, som företogs till gemensam handläggning, avgjordes av HD efter huvudförhandling.
HD (JustR:n Smith, Holden, referent, Donaldson, Calderon och Turner) beslöt följande dom:
Domskäl. I målet är fråga om förverkande dels av spelautomater jämte separata räkneverk (fjärrkontroller) som tagits i beslag dels av beslagtagna insatser som uppburits vid spel med automaterna.
De personer som hyrt de beslagtagna automaterna av bolaget har, enligt domar som vunnit laga kraft, olovligen anordnat lotteri med användande av automaterna och har dömts härför enligt 10 § lotteriförordningen (1939:207), som var gällande vid tiden för brotten.
I 11 § 1 st lotteriförordningen stadgades bl a att, "dömes någon till ansvar för brott som sägs i 10 §, må tillika, efter ty skäligt finnes, förklaras förverkade för lotteriet uppburna insatser". I paragrafens 2 st föreskrevs att på grund av brott som avses i 10 § "må vidare utrustning och annan egendom, som använts vid automat-, roulett- eller bingospel, eller egendomens värde förklaras förverkade hos den som avses i första stycket eller hos den som yrkesmässigt tillhandahåller sådan egendom".
Vad först angår frågan om förverkande av automaterna med fjärrkontroller har bolaget påstått sig inte ha känt till den olovliga användningen av automaterna och har gjort gällande att förverkande därför inte kan ske. I andra hand har bolaget invänt att ett förverkande måste anses oskäligt med hänsyn till värdet av automaterna i förhållande till bolagets vinst av den olaga hanteringen, bolagets åtgärder för att motverka missbruk och förhållandet att bolaget inte vetat om att missbruk skett.
Riksåklagaren har förklarat sig inte göra gällande att bolaget känt till att automaterna använts på ett olagligt sätt men har hävdat att bolagets bristande vetskap härom inte har annan betydelse än att den får vägas in i bedömningen, om förverkande skall anses skäligt. Härvid måste emellertid enligt riksåklagaren fästas avgörande vikt vid att bolaget, med hänsyn till apparaturens konstruktion och omständigheterna i övrigt, måste ha insett att det förelåg en uppenbar risk för att automaterna skulle komma att användas för spel där vinst betalades ut i penningar eller varor.
Den krets av personer mot vilka förverkandeförklaring kan riktas enligt 36 kap 4 § BrB kan inrymma personer som inte haft kännedom om det brott som ligger till grund för förverkandeyrkandet. De skäl som i sådana fall kan tala emot förverkande är att beakta inom ramen för förverkandets fakultativa karaktär (se prop 1968:79 s 51). Den nu aktuella förverkandebestämmelsen i 11 § 2 st lotteriförordningen är genom uttrycklig bestämning om hos vem förverkande får ske tillämplig på bolaget. Varken bestämmelsens lydelse eller dess förarbeten ger stöd för slutsatsen att för förverkande skulle krävas vetskap hos bolaget om den brottsliga användningen. Bestämmelsen är liksom 36 kap 4 § BrB fakultativ. En bristande kännedom hos bolaget om att automaterna användes olovligen bör efter mönster av vad som gäller inom tillämplighetsområdet för 36 kap 4 § BrB bli att beakta inom ramen för en skälighetsbedömning.
De i målen aktuella spelautomaterna är av typ Draw poker. Den spelande har via ett myntinkast kunnat tillföra automaten en insats av I till 10 kr. Insatsbeloppet har registrerats på en bildskärm hos automaten, och spelaren har därefter kunnat bestämma hur stort belopp som han önskat satsa på spelomgången. När spelet startats har fem spelkort kommit upp på automatens bildskärm. Spelaren har haft att bedöma korten enligt den värdering av olika kortkombinationer som gäller vid pokerspel och har därvid kunnat byta ut ett eller flera av korten. Den nämnda värderingen har också legat till grund för vinstmöjligheterna vid spelet. Om spelaren erhållit en vinstgivande kortkombination, har automaten visat ett mot kombinationen svarande antal vinstpoäng på bildskärmen, lägst 2 och högst 500 vid insatsen 1 kr. Spelaren har härjämte erhållit vinst i form av ett frispel. Antalet vinstpoäng har också påverkats av storleken av insatsen proportionellt, så att vinstpoängsumman vid en insats av 10 kr blivit tio gånger större än vid en insats av 1 kr. Vinstpoäng som erhållits vid en spelomgång har, bortsett från ett frispel, inte kunnat utnyttjas för att sätta igång en ny spelomgång. Härför har krävts att spelaren gjort en ny myntinsats eller utnyttjat myntinsats som förut tillförts automaten och lagrats hos denna. Redan erhållna vinstpoäng har däremot vid en ny spelomgång kunnat användas för att höja den gjorda spelinsatsen. Inuti automaterna har funnits räkneverk, i vilka bl a insatser och vinstpoäng har registrerats och med vilkas hjälp bolaget, som ensamt haft tillgång till dessa räkneverk, har kunnat kontrollera den spelverksamhet som förekommit med automaten. En spelare som erhållit vinstpoäng har kunnat avbryta spelet och fortsätta detta vid ett senare tillfälle och därvid tillgodoräkna sig den tidigare poängsumman. Spelanordnaren har i sådant fall tryckt ut vinstpoängen ur automaten med hjälp av en fjärrkontroll och lämnat spelaren ett tillgodokvitto på poängsumman. Han har sedan, om spelaren återkommit för att spela, fört in samma poängsumma i automaten med hjälp av fjärrkontrollen. Denna har varit försedd med räkneverk som - i likhet med automatens räkneverk - registrerat antalet vinstpoäng som tryckts ut respektive tryckts in i automaten. Fjärrkontrollen har således gjort det möjligt att på avstånd från automaten manövrera denna i nu angivna hänseenden. Till vissa automater har varit ansluten en typ av fjärrkontroll som gjort det möjligt för en spelare att erlägga önskat insatsbelopp till spelanordnaren, som då med hjälp av fjärrkontrollen matat in insatsbeloppet i automaten.
De beslagtagna automaterna är till sin typ konstruerade för att användas för automatspel med vinst i pengar. De framstår, även med den anpassning som skett av dem till svenska lotteriregler, som särskilt lämpade för sådant spel. Den avkastning de enligt sin konstruktion är avsedda att ge ägaren eller spelanordnaren är baserad på förhållandet mellan insatser och vinstpoäng. De två automattyper som förekommer i målet har sålunda enligt uppgift varit programmerade för att "ge tillbaka" den ena 90 och den andra ca 80 procent av insatserna till spelarna i form av vinstpoäng, motsvarande en "behållning" för innehavaren av 10 respektive 20 procent av insatserna. En sådan avkastningsberäkning är för förströelsespel ointressant. Det förhållandet att poängsumman vid olika vinstgivande kortkombinationer har kunnat påverkas av storleken av spelinsatsen inbjuder till spel med utbetalning av vinster. Även om det inte kan uteslutas att en eller annan spelare är beredd att betala extra för att få poängsumman vid vinst uppräknad i automaten, är dock en sådan relation mellan insats och vinstpoäng omotiverad när det gäller en automat avsedd för förströelsespel.
Riksåklagaren har påstått att automaternas räkneverk jämte fjärrkontrollen i avsevärd grad underlättat utbetalning av vinster och därmed olagligt spel. I sammanhanget har riksåklagaren också hänvisat till att flertalet kontrakt mellan bolaget och apparatinnehavarna har inneburit att vardera parten skulle erhålla hälften av nettointäkten av spelverksamheten; denna nettointäkt har bestämts med ledning av räkneverken i automaterna. Från bolagets sida har gentemot det anförda gjorts gällande att räkneverk och fjärrkontroll haft praktiska funktioner för laglig spelverksamhet. Utredningen i målet ger inte stöd för att fjärrkontrollerna bör tillmätas särskild betydelse för bedömningen. Vad angår den avräkningsordning som tillämpats mellan bolaget och hyrestagarna står i vart fall så mycket klart att den gjort det möjligt för hyrestagarna att betala ut vinster, motsvarande vunna spelpoäng, samtidigt som de har kunnat tillgodogöra sig intäkt av spelet för egen del.
Bolaget har under hänvisning till sammanställningar över spelintäkter hos olika automatinnehavare förklarat att några påvisbara skillnader inte förelegat mellan perioder av lagligt och perioder av olagligt spel. Enligt bolaget har det därför inte funnits något ekonomiskt intresse av att övergå till olagligt spel. Det är emellertid uppenbart att spel som ger möjlighet till vinst i pengar eller annat av ekonomiskt värde är mera lockande än motsvarande spel utan någon sådan vinstmöjlighet. Detta leder till att om en automatinnehavare inom ett område utbetalar vinst, så nödgas de övriga följa efter, om de inte skall förlora spelkunder, och detta även om intäkterna därigenom inte skulle öka.
Det framgår av vad som ovan upptagits, att automaternas konstruktion i hög grad inbjudit till otillåtet spel. Utredningen i målet visar också, att hyrestagarna ganska allmänt har blivit utsatta för tryck från kunderna att betala ut vinster. Risken för olaga spel har som nyss berörts förstorats av konkurrensen mellan apparatinnehavarna. Bolaget kan genom sin yrkesmässiga verksamhet inte ha undgått att inse, att stor risk förelegat för att apparaterna skulle komma att utnyttjas för otillåtet spel. Det förhållandet att bolaget inte känt till de brott som ligger till grund för förverkandeyrkandena utgör mot bakgrunden härav inte något avgörande skäl mot förverkande.
De anvisningar som bolaget givit med ändamål att åstadkomma en lagenlig användning av automaterna kan inte anses ha varit ägnade att ge erforderligt eftertryck åt att det var förbjudet att utbetala vinster i pengar eller annat ekonomiskt värde. Också i övrigt får bolagets åtgärder till förhindrande av att automaterna användes för otillåtet spel anses ha varit otillräckliga. En hyra baserad enbart på insatserna hade exempelvis varit ägnad att motverka illegalt spel.
Det hittills anförda talar med styrka för att automaterna förklaras förverkade. Vad som däremot från billighetssynpunkt kan vålla viss tvekan är, att automaterna jämte fjärrkontroller representerar betydande värden. Vid ett hänsynstagande härtill är emellertid också att beakta, att det visserligen varit de enskilda lokalinnehavarna som anordnat det olagliga spelet men att detta skett inom ramen för den av bolaget yrkesmässigt bedrivna uthyrningsverksamheten. Intäkterna av det spel som förekommit med automaterna har fördelats mellan bolaget och automatinnehavarna. Bolaget har haft ett betydande ekonomiskt intresse i uthyrningsverksamheten. Det har vidare varit bolaget som haft de bästa förutsättningarna att bedöma möjligheterna att bedriva spelverksamhet i lagenliga former med ifrågavarande automater. Vid en samlad bedömning kan det inte anses oskäligt att bolaget drabbas av de konsekvenser av olovligt spel som ett förverkande av automaterna och fjärrkontrollerna innebär. Hovrätternas avgöranden i fråga om förverkande av dessa bör alltså stå fast.
Bolagets yrkande rörande insatserna går ut på att ett belopp motsvarande hälften av de beslagtagna insatserna skall undantas från förverkande, därför att insatserna till denna del tillhör bolaget. Härvid har bolaget åberopat, att nämnda belopp utgjorde del av den hyra för automaterna som bolaget betingat sig enligt avtal med hyrestagarna/lokalinnehavarna.
Bolaget har inte gjort gällande, att bolaget varit medanordnare av automatspelet. Det förhållandet att för bolaget kan ha uppkommit en fordran gentemot hyrestagarna avseende hyra beräknad enligt vissa i hyresavtalen angivna grunder, kan under föreliggande omständigheter inte medföra att de insatser som uppburits av den som anordnat det olovliga lotteriet skulle till viss del undantagas från förverkande. Den talan bolaget i denna del fört i HD kan därför inte bifallas.
Domslut. HD lämnar bolagets talan mot hovrätternas domar utan bifall.