Fråga om prövningstillstånd krävs för att hovrätten skall pröva tingsrättens dom varigenom avgjorts talan om förverkande av egendom mot någon som inte är tilltalad för brott.
Åklagaren framställde vid Malmö tingsrätt yrkande mot S.P. och B.P. om att i beslag tagna pass, underlag till passhandlingar och stämplar skulle förklaras förverkade.
Malmö tingsrätt (1993-11-11, rådmannen Fuentes samt nämndemännen Martinez, Lawson och Martinez) förklarade de i beslag tagna föremålen förverkade och förordnade att beslagen skulle bestå.
S.P. överklagade domen. Han yrkade att hovrätten skulle ogilla yrkandet om förverkande av de från honom i beslag tagna föremålen och att han skulle befrias från betalningsskyldighet för kostnaderna för hans försvar i tingsrätten.
Åklagaren bestred ändring. Åklagaren anförde i frågan om prövningstillstånd krävdes, att mål om förverkande i vissa fall jämställs med bötesmål men att eftersom lagstiftaren inte särskilt berört frågan om prövningstillstånd i mål om förverkande så kunde kravet på prövningstillstånd inte utan direkt stöd utvidgas till att gälla även sådana mål.
Hovrätten över Skåne och Blekinge (1994-04-13, hovrättsråden Wilson, referent, och Hancock samt tf. hovrättsassessorn Lutz) fann inte skäl att meddela prövningstillstånd samt anförde:
Enligt 49 kap. 12 a § rättegångsbalken krävs i brottmål prövningstillstånd för att hovrätten skall pröva en tingsrätts dom genom vilken den tilltalade inte dömts till annan påföljd än böter eller frikänts från ansvar för brott för vilket det inte är föreskrivet svårare straff än fängelse i sex månader.
Förs talan om förverkande av egendom till det allmänna mot någon som inte är tilltalad för brott, gäller - med vissa här inte aktuella undantag - enligt 2 § lagen (1986:1009) om förfarandet i vissa fall vid förverkande m.m. för sådan talan i tillämpliga delar reglerna i rättegångsbalken om åtal för brott på vilket inte kan följa svårare straff än böter. Bestämmelsen återfanns tidigare i rättegångsbalkens promulgationslag § 17. Motsvarande bestämmelse finns i 8 § lagen (1985:206) om viten för mål där särskild talan förs om utdömande av vite.
När bestämmelserna om prövningstillstånd i brottmål infördes berördes inte frågan om prövningstillstånd erfordrades i mål som gällde enbart förverkande av egendom till det allmänna. När det gäller talan om utdömande av vite uttalades emellertid i specialmotiveringen till 49 kap. 12 § rättegångsbalken, att den då gällande bestämmelsen om att prövningstillstånd inte behövdes kunde upphävas, eftersom frågor om viten behandlas som bötesmål - man hänvisade därvid till 8 § i ovannämnda lag om viten - och de föreslagna reglerna om prövningstillstånd för bötesmål omfattade även dessa mål. (Se prop. 1992/93:216 sid 87-88.)
Av intresse är också att Högsta domstolen i rättsfallet NJA 1976 sid 315 ansett att en fråga om förverkande kunnat avgöras utan huvudförhandling; en ledamot hänvisade därvid till att förverkande var att likställa med bötesstraff vid tillämpning av 55 kap. 12 § 3 st jämfört med 51 kap. 21 § 2 st rättegångsbalken i dess dåvarande lydelse.
Det förhållandet att talan om förverkande kan tänkas omfatta mycket betydande ekonomiska värden skulle möjligen kunna tas till intäkt för att inte likställa ett sådant avgörande med ett bötesmål. Det finns då anledning beakta att om prövningstillstånd krävs enligt bestämmelsen i 49 kap. 12a § rättegångsbalken till följd av att påföljden inte bestämts till annat än böter omfattar detta krav alla frågor som har avgjorts i domen, alltså även ett beslut om förverkande (prop 1992/93:216 s 89). Med andra ord om en person har dömts till ett bötesstraff och det i domen samtidigt beslutats om förverkande krävs prövningstillstånd oavsett om överklagandet avser skuldfrågan, påföljden eller enbart beslutet om förverkande. Med hänsyn härtill synes det inte finnas skäl att behandla överklagande av ett beslut om förverkande efter särskild talan på annat sätt.
Med hänvisning till det anförda anser hovrätten att 49 kap. 12a § rättegångsbalken skall tolkas så att prövningstillstånd krävs för att hovrätten skall pröva en tingsrätts dom om förverkande av egendom till det allmänna när frågan rör någon som inte är tilltalad för brott.