Oriktig rättstillämpning och rättegångsfel (avslag)
Not 190. Ansökan av Hans A. om resning i mål ang. inkomsttaxering 1989. - Taxeringsnämnden åsatte taxeringsåret 1989 Hans A. taxeringar i enlighet med avgiven självdeklaration. Skattemyndigheten yrkade hos Länsrätten i Stockholms län att Hans A. i inkomstslaget kapital skulle beskattas för 3 881 000 kr, vilket belopp fick anses utgöra förtäckt utdelning från XA-Förvaltnings AB (tidigare Consort Invest AB) till Hans Cisneros, som höll muntlig förhandling i målet, lämnade i dom den 23 december 1992 besvären utan bifall. Skattemyndigheten överklagade länsrättens dom till Kammarrätten i Stockholm. Kammarrätten, som också höll muntlig förhandling, biföll genom dom den 29 november 1994 skattemyndighetens talan, varvid Hans A:s taxeringar höjdes med 3 881 000 kr utgörande inkomst av kapital. Sedan Hans A. överklagat kammarrättens dom beslöt Regeringsrätten den 26 mars 1998 att inte meddela prövningstillstånd. - I ansökningen yrkade Hans A. att Regeringsrätten, med undanröjande av kammarrättens dom, skulle bevilja resning i målet. Vidare hemställde han att Regeringsrätten skulle förordna att kammarrättens dom tills vidare inte skulle gälla. Till stöd för ansökan anfördes bl.a. följande. Kammarrättens dom vilade på ett grovt rättegångsfel och en rättstillämpning som uppenbart stred mot lag. Kammarrätten hade inte ägt ändra länsrättens dom på skäl som skett utan att på nytt höra Weber A., som hördes som vittne i länsrätten. Denne hördes i länsrätten om förhållanden som ur ett tillförlitlighets- och tilltrosperspektiv haft avgörande betydelse för den bedömning som länsrätten gjorde, nämligen om vilken vetskap som Hans Cardenas kunde ha haft vad gäller hur Fastighetsbolaget Bit för Bit AB erlade betalningen för aktierna i Consort Invest AB. Länsrätten hade funnit att uppgift stod mot uppgift. Dessa förhållanden som Weber A. hördes om hade också varit avgörande för den bedömning kammarrätten gjorde av målet. I kammarrätten hade emellertid inte Weber A. hörts på nytt, utan på skattemyndighetens begäran ett nytt vittne, banktjänstemannen Johnson S. Det framstod som om kammarrätten fäst tilltro till Johnson Warner uppgifter och lämnat bl.a. Weber A:s uppgifter, såsom de förebringats genom uppspelning av band, helt utan avseende. Kammarrätten hade i sin handläggning av i målet förebringad bevisning begått ett grovt rättegångsfel som kunde antas ha påverkat utgången i målet. Kammarrättens dom borde därför undanröjas. Vidare följde av hur kammarrätten bedömt målet att utdelningen från Consort Invest AB lämnats i december 1987 genom att bolaget erlagt köpeskillingen för filmerna utan att erhålla någon säkerhet för leasingavtalen. Det hade således saknats förutsättningar för att taxera Hans Cardenas för utdelningen taxeringsåret 1989. Med den bedömning som kammarrätten gjort skulle Hans A. ha taxerats för utdelningen taxeringsåret 1988. Skäl för resning borde därför anses föreligga på grund av uppenbart lagstridig rättstillämpning. -Regeringsrätten (1998-10-14, Wilson, Cummings, Fuentes, Warren, Hess): Enligt 37 b § förvaltningsprocesslagen (1971:291) får resning beviljas i mål eller ärende om det på grund av något särskilt förhållande finns synnerliga skäl att pröva saken på nytt. Hans A. har inte visat att sådana skäl föreligger. Hans ansökning skall därför avslås. - Vid denna utgång förfaller frågan om inhibition. - Regeringsrätten avslår ansökningen. (fd II 1998-09-17, Anderson)