AA framförde i en anmälan klagomål mot Stockholms tingsrätt. Han uppgav bl.a. att när han fredagen den 26 oktober 2007 kontaktade tingsrätten angående mål B 22909-05 framkom det att en stämningsansökan som inkom i juni 2007 ännu inte hade diarieförts och att målets akt var förkommen. Vid en ny kontakt måndagen den 29 oktober uppgav en handläggare att hans förfrågan, på grund av arbetsbelastningen vid domstolen, inte kunde prioriteras men lovade att återkomma när akten påträffats. Då han inte fick något besked skickade han onsdagen den 31 oktober via e-post en formell begäran om att få ta del av akten i dess helhet. Den 1 november försökte han resultatlöst nå handläggaren och den ansvarige domaren, som först dagen därpå ringde upp honom och därefter vidtog efterforskningar som resulterade i att akten återfanns samma dag.
Ett dagboksblad i mål B 22909-05 infordrades och granskades. Muntliga upplysningar har inhämtats från rådmannen BB, se bifogad tjänsteanteckning.
I det aktuella fallet fick således AA, när han först vände sig till tingsrätten med förfrågningar om målet, beskedet att akten var förkommen. Det är naturligtvis inte acceptabelt att en domstolsakt inte går att finna. Uppstår ändå en sådan situation måste självfallet kraftfulla åtgärder vidtas för att utan dröjsmål återfinna akten. Det förhållandet att akten varit förkommen och att inga större insatser inledningsvis synes ha vidtagits för att återfinna den har också medfört att AA:s framställan om att få ta del av allmänna handlingar inte behandlades med föreskriven skyndsamhet.
Av utredningen framgår även att det dröjde mer än fyra månader innan en stämningsansökan, som inkom till tingsrätten i juni 2007, diariefördes. Som framgår av 
5 §
 förordningen (
1996:271
) om mål och ärenden i allmän domstol ska det under handläggningen av ett mål eller ärende fortlöpande registreras vilka handlingar som kommer in till domstolen, vilka åtgärder som domstolen utför i målet eller ärendet och vad som i övrigt förekommer i detta.
Tingsrättens bristfälliga handläggning har vidare lett till att den nämnda stämningsansökan inte heller blev föremål för ställningstagande i frågan om
Sammantaget visar tingsrättens handläggning av dels det aktuella målet, dels begäran om utfående av allmänna handlingar, på flera brister. Eftersom den aktuella akten nu återfunnits och AA:s begäran om att få ta del av allmänna handlingar behandlats finner jag emellertid inte anledning att vidta någon ytterligare åtgärd.
Vad som i övrigt framkommit föranleder inte någon åtgärd eller något uttalande från min sida.
Ärendet avslutas med den kritik som ligger i det ovan anförda.
– – – –
Vid telefonsamtal med rådmannen BB, Stockholms tingsrätt, uppger hon följande. Den 29 - 31 oktober tjänstgjorde hon som lärare på en notariekurs och den 1 november satt hon på en huvudförhandling i Södertörns tingsrätt. Hon var därför inte på plats förrän den 2 november. När hon då fick reda på att AA sökt henne ringde hon upp honom. Han förklarade då att han försökt få ut handlingar i ett mål och att han av åklagaren fått veta att åtal väckts men att detta inte framgick av tingsrättens dagboksblad. Hon kontrollerade denna uppgift och såg att det stämde. Efter att ha kontrollerat enhetens listor över mål började hon sedan leta efter akten. Det visade sig att åtalet och förundersökningsprotokollet låg i lådor på en rullvagn som stod i ändan av korridoren. Hon minns inte om även aktkappan med övriga handlingar i målet låg här men hon utgår från att man i vart fall nu har återfunnit även denna. Det tog max en timme innan hon hittade handlingarna och ringde tillbaka till AA. Hon såg även genast till att åtalet registrerades som inkommet och fattade beslut om att utfärda stämning. Hon vet inte hur handlingarna hamnat på rullvagnen och inte heller hur länge de stått där. Hon har ingen annan förklaring till det inträffade än den allmänna oreda som blev följden av omorganisationen vid tingsrätten. Det har i samband med detta burits upp akter till avdelningen utan att ordentlig information gått fram om detta. AA skickade sin begäran om att få ta del av handlingarna i målet till avdelningens brevlåda. Ansvaret för denna fördelas veckovis mellan de tre enheterna vid avdelningen. Vecka 44 var det enhet 32 som hade ansvaret. Det aktuella målet ligger på enhet 33. De inkomna mejlen raderas efterhand. Det är dock möjligt att AA:s mejl vidarebefordrades till enhet 33 och då troligen till en av brottmålssekreterarna. Hon vet dock i så fall inte till vem. I de fall hon själv får mejl med anknytning till mål skriver hon ut dessa och diarieför dem i det aktuella målet. Hon har även fått veta att det vecka 44 var växelfel på tingsrätten så det var svårt för alla att komma fram till personal på tingsrätten. För det fall en sekreterare eller handläggare får en förfrågan om att ta del av handlingar och akten inte kan återfinnas tycker hon det är självklart att den ansvariga domaren skall kontaktas. Hon misstänker att det i detta fall inte fanns någon domare