Genomgången av de förslag som läggs fram i betänkandet och de överväg­anden som görs där har skett med de utgångspunkter som Justitiekanslern främst har att beakta, dvs. i detta fall yttrandefrihets- och integritetsintressen. Justitiekanslern har inte närmare granskat förslagens lagtekniska utformning.
Som framhålls i betänkandet måste en lagstiftning om säkerhetsskydd utformas efter en avvägning mellan motstående intressen. Behovet av ett skydd för de för nationen viktigaste funktionerna ska således vägas mot bl.a. enskildas rätt till yttrandefrihet och integritet. Då måste inte minst beaktas det grundlagsskydd som gäller för rättigheterna. Det skyddet får naturligtvis inte inskränkas på ett otillåtet sätt. Detta innebär bl.a. att inskränkningar kan godtas endast om de bedöms som nödvändiga för ett i sammanhanget godtagbart ändamål och som proportionella för att uppnå ändamålet.
Det är alltså viktigt att underlaget i lagstiftningsärenden som det nu aktuella innehåller noggranna analyser både av behovet av var och en av de åtgärder/förbud som föreslås, och i förekommande fall av det yttrandefrihets- eller integritetsintrång de kan väntas medföra. Justitiekanslern noterar att med tillfredställelse att utredningen i dessa avseenden genomgående redovisat överväganden av viss utförlighet (se t.ex. betänkandets s. 246 f., 305, 309, 319 f., 382 f., 389, 396, 399, 409 ff. och 502 f.).
Justitiekanslern finner inte skäl att invända mot de huvudsakliga avvägningar mellan nationens säkerhetsskydd och enskildas rätt till yttrandefrihet och integritet som utredningen presenterar i anslutning till sina överväganden och som läggs till grund för utredningens förslag.
Beträffande vissa förslag i betänkandet kan det dock finnas skäl att i den fortsatta beredningen ytterligare belysa konsekvenserna ur ett offentlighets- och sekretessperspektiv. Justitiekanslern, som har tagit del av Säkerhets- och integritetsskyddsnämndens (SIN) yttrande över betänkandet, instämmer i det som där anförts i den saken (se de två sista styckena i SIN:s yttrande, dnr 83-2015).
Justitiekanslern har – med de utgångspunkter som nämndes inledningsvis – i övrigt inte några synpunkter på förslagen i betänkandet.