I ett mål där det inte i förväg sändes ut någon underrättelse om när avgörandet skulle meddelas har den sökandes handlande i samband med tidigare delgivningsförsök ansetts tala mot hans påstående att han inte mottagit avgörandet. Hans ansökan om återställande av försutten tid har därför avslagits. (Jfr NJA 2012 s. 435.)
Helsingborgs tingsrätt dömde den 21 augusti 2012 A.L. för våld mot tjänsteman enligt 17 kap. 1 § 1 BrB till 60 dagsböter å 50 kr. Målet avgjordes vid huvudförhandling i A.L:s utevaro.
A.L. överklagade inte domen.
A.L. ansökte i Hovrätten över Skåne och Blekinge om återställande av försutten tid för överklagande av Helsingborgs tingsrätts dom.
Hovrätten (hovrättsråden Hull, referent, och Morrison samt adjungerade ledamoten Wilson) anförde följande i beslut den 20 november 2012.
Försutten tid för överklagande kan återställas om den som vill överklaga hade laga förfall för att inte klaga i tid. Ansökan om återställande av försutten tid ska emellertid, för att kunna prövas, göras inom tre veckor från det att förfallet upphörde. Av A.L:s uppgifter får anses framgå att förfallet upphört den 13 september 2012. Ansökan om återställande av försutten tid skulle därmed ha gjorts senast den 4 oktober 2012. Ansökningen har gjorts först därefter och därför gjorts för sent.
A.L. överklagade inte hovrättens beslut.
A.L. ansökte om att HD skulle återställa den försuttna tiden för att överklaga hovrättens beslut.
Målet avgjordes efter föredragning.
Föredraganden, justitiesekreteraren Alexander, föreslog i betänkande att HD skulle meddela följande beslut.
A.L. ansökte i hovrätten om återställande av försutten tid att överklaga en tingsrättsdom. Han anförde i ansökan att domen inte nått honom förrän två dagar efter det att överklagandefristen gått ut och uppgav samtidigt att han inte ansåg sig delgiven kallelse till tingsrättens huvudförhandling.
Av tingsrättens akt framkom att A.L. hade varit svår att delge och hade uppgett till en stämningsman att han inte tänkte medverka till att delges utan att han tänkte göra allt för att undkomma. Enligt delgivningsverksamheten vid polismyndigheten fanns det anledning att anta att A.L. undanhöll sig delgivning och uppgift om att han tidigare hade undanhållit sig delgivning. Delgivning av stämning och kallelse till huvudförhandling skedde genom att stämningsmannen träffade på A.L. vid hissen i dennes bostadshus, varvid A.L. sprang ut ur huset och stämningsmannen fäste brevet på hans cykel och meddelade att A.L. nu var delgiven. A.L. tog då brevet och kastade det på marken, sparkade på det och cyklade iväg.
Hovrätten avvisade A.L:s ansökan om återställande av försutten tid med hänvisning till att den inte inkommit inom rätt tid efter det att förfallet upphört. A.L. överklagade inte beslutet.
A.L. har nu i HD ansökt om återställande av försutten tid att överklaga hovrättens beslut att avvisa hans ansökan om återställande av försutten tid att överklaga tingsrättens avgörande.
A.L. har anfört att han aldrig mottagit något avgörande från hovrätten. Först när han ringde dit för att fråga om målet fick han veta att det var avgjort och att överklagandetiden redan hade gått ut. A.L. anser att det är orimligt att fristen för överklagande kan börja löpa utan att delgivning av beslutet sker på det sätt som gäller för förvaltningsdomstolars avgöranden, som är den typ av avgöranden han har erfarenhet av sedan tidigare.
När ett mål eller ärende har avgjorts på handlingarna och en part inte i förväg har underrättats om när avgörandet skulle meddelas, ska ett påstående om att avgörandet inte har kommit parten till handa godtas, om inte omständigheterna talar mot påståendet (NJA 2012 s. 435, jfr HD:s beslut den 8 mars 2013 i mål Ö 2693-11 NJA 2013 s. 97).
Det är utrett att hovrättens beslut har expedierats till A.L. och att det inte har kommit i retur. A.L:s handlande i samband med tidigare delgivningsförsök talar mot hans påstående att han inte har mottagit avgörandet. Hans ansökan ska därför avslås.
HD avslår A.L:s ansökan.
HD (justitieråden Bell, Jackson, Baker, Garcia, referent, och Harvey) meddelade den 17 maj 2013 beslut i enlighet med betänkandet.
HD:s beslut meddelat: den 17 maj 2013.
Mål nr: Ö 998-13.
Lagrum: 58 kap. 11 § RB.
Rättsfall: NJA 2012 s. 435, NJA 2013 s. 97.