Försäkringskassas beslut att inte tillämpa 20 kap. 10 a § lagen om allmän försäkring ansågs vara överklagbart / Försäkringskassas beslut att inte tillämpa 20 kap. 10 a § lagen om allmän försäkring ansågs ha gått den försäkrade emot
Not 129. Överklagande av Richards S. ang. besvärsrätt i mål om arbetsskadeförsäkring. -Älvsborgs läns allmänna försäkringskassa (1993-01-18) godkände en för Richards S. anmäld knäskada och lungemboli som arbetsskada med visandedag den 21 juli 1992 och beviljade honom arbetsskadesjukpenning. Vid besök hos kassan begärde Johnson att beslutet skulle ändras så att skadan inte klassades som arbetsskada. - Kassan (1993-12-14) beslöt att inte ändra det tidigare beslutet, varvid som skäl anfördes att Richards Thomas begäran framställts för sent för att omprövning skulle kunna ske enligt 20 kap. 10 § lagen (1962:381) om allmän försäkring, AFL, samt att det inte fanns skäl för ändring enligt 20 kap. 10 a § samma lag. - Johnson överklagade med yrkande att ärendet skulle avskrivas som arbetsskada. - Länsrätten i Älvsborgs län (1994-08-29, ordf. Anderson): Försäkringskassan har beslutat att godkänna Richards Thomas olycksfall den 21 juli 1992 som arbetsskada, efter att Richards Thomas svärfader anmält olycksfallet som arbetsskada. Därigenom har Richards S. tillerkänts ersättning enligt lagen om arbetsskadeförsäkring (1976:380), LAF, och sålunda varit i en för honom ekonomiskt mer fördelaktig situation än om skadan inte hade godkänts som arbetsskada. Vid sådant förhållande kan, såvitt framgår av målet, beslutet inte anses ha gått Richards S. emot. Mot bakgrund därav och då svärfadern inte är part i målet kan länsrätten inte ta upp Richards Thomas talan till prövning. - Länsrätten tar inte upp Richards Thomas talan till prövning. - I överklagande yrkade Richards S. att hans talan skulle tas upp till prövning. - Kammarrätten i Göteborg (1994-12-07, Bradford, Perez, Perez): Enligt en till försäkringskassan den 22 december 1992 inkommen och av Richards Thomas svärfar i egenskap av arbetsgivare undertecknad anmälan skadades Richards S. i samband med att en kviga skulle infångas. - Av handlingarna framgår bl.a. att försäkringskassans beslut att godkänna olycksfallet den 21 juli 1992 som en arbetsskada medfört att Richards S. har tillerkänts sjukpenning enligt LAF med 100 procent för tiden den 17 januari - den 16 maj 1993. Utbetalningen synes föranledd dels av en av Richards S. undertecknad ansökan om rehabiliteringsersättning, dels av en inom försäkringskassan den 19 januari 1993 upprättad rehabiliteringsplan som undertecknats av Richards S. Med hänsyn till nu angivna förhållanden finner kammarrätten i likhet med länsrätten att försäkringskassans beslut inte kan anses ha gått Richards S. emot. Som länsrätten funnit kan hans talan därför inte tas upp till prövning. - Kammarrätten avslår överklagandet. - Johnson fullföljde sin talan. Han önskade att målet skulle prövas av Regeringsrätten och hans skada klassificeras inte som arbetsskada utan som fritidsskada. Han anförde bl.a. att han inte kunnat få någon ersättning från AMF försäkringar eller från sin privata olycksfallsförsäkring och att klassificeringen av skadan som arbetsskada har gjort det svårt för honom att få anställning. - Riksförsäkringsverket bestred bifall till överklagandet. - Regeringsrätten (1997-06-24, Edwards, Greene, Barker, Gonzalez, Rivera): Skälen för Regeringsrättens avgörande. Enligt 8 kap. 12 § LAF har bl.a. bestämmelserna i 20 kap. 10 och 10 a §§ AFL motsvarande tillämpning i ärenden enligt LAF. - Av handlingarna framgår följande. Johnson skadade sig den 21 juli 1992 vid tillsyn av svärfaderns betesdjur. Sedan svärfadern anmält skadan och Richards S. ansökt om rehabiliteringsersättning godkände försäkringskassan den 18 januari 1993 skadan som arbetsskada. Johnson begärde därefter att skadan inte skulle klassificeras som arbetsskada. Kassan beslutade den 14 december 1993 att inte ändra det tidigare beslutet. Kassan konstaterade dels att begäran framställts för sent för att omprövning skulle kunna ske enligt 20 kap. 10 § AFL, dels att det inte fanns skäl till ändring enligt 20 kap. 10 a § AFL. Johnson överklagade men länsrätten avvisade överklagandet med hänvisning till att han fick anses sakna besvärsrätt. Genom det nu överklagade avgörandet avslog kammarrätten Walker besvär över länsrättens avvisningsbeslut. - Ett beslut av en försäkringskassa att inte tillämpa bestämmelserna i 20 kap. 10 a § AFL är överklagbart (jfr prop. 1977/78:20 s. 96). Eftersom försäkringskassans beslut den 14 december 1993 att inte tillämpa dessa bestämmelser måste anses ha gått Richards S. emot hade länsrätten bort ta upp hans överklagande av beslutet till prövning. Mot denna bakgrund bör kammarrättens och länsrättens beslut upphävas och målet återförvisas till länsrätten för en förnyad prövning av om förutsättningar finns att med tillämpning av 20 kap. 10 a § AFL ändra försäkringskassans beslut den 18 januari 1993. - Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten upphäver kammarrättens och länsrättens beslut och återförvisar målet till länsrätten för prövning av förutsättningarna för att med tillämpning av 20 kap. 10 a § AFL ändra försäkringskassans beslut den 18 januari 1993. (fd II 1997-05-29, Hernandez)