Anvisningar för hur stengips används vid gjutande av en ansiktsmask saknades. Fråga om säljarens ansvar (
16 § konsumentköplagen
). Avgörande 1999-12-30; 1999-5541
Den 25 maj 1999 köptes G gips i N. Av gipset skulle hon gjuta en mask av sitt ansikte för att därefter göra ett glasansikte. Butikens personal rekommenderade henne att köpa stengips. Det fanns inga anvisningar på paketet angående gipsmasker, men butikspersonalen sade att det skulle gå bra.
Innan G lade gipsmasken smorde hon in sig i ansiktet med ett tjockt lager vaselin. När masken var klar att avlägsnas hade den fastnat i huden. G lyckades få masken att spricka med hjälpa av en tång. Därefter kunde hon plocka bort gipset bit för bit. Hon lyckades dock inte få bort det gips som satt vid ögonbrynen och ögonfransarna, varför hon tvingades uppsöka läkare. Vid en operation under narkos lyckades man få bort resterande gips. Efter operationen var G öm och ögonen klibbade ihop. I stället för mörka ögonbryn fanns endast röda områden med lite stubb här och var. G yrkade skadestånd av N med 4 945 kr eftersom gipset inte hade varit ägnat för det ändamål som säljaren uppgivit.
Butiken N bestred yrkandet. G frågade vid köpetillfället om det gick att gjuta en mask med det aktuella gipset. Butikspersonalen svarade att det skulle gå bra under förutsättning att hon skyddade sig väl. Butiken N ansåg sig inte ha något ansvar för hur G använde det i sig felfria gipset.
Nämnden gjorde följande bedömning:
Av 16 § konsumentköplagen (1990:932) framgår bl.a. att en vara skall i fråga om art, mängd och kvalitet, andra egenskaper och förpackning stämma överens med vad som följer av avtalet. Den skall vara åtföljd av de anvisningar som behövs för dess montering, användning, förvaring och skötsel. Vidare framgår att om inte annat följer av avtalet skall varan vara ägnad för det ändamål för vilket varor av samma slag i allmänhet används. Om varan avviker från vad som anges i denna bestämmelse, anses den vara felaktig.
Av utredningen i ärendet framgår att G har köpt stengips för att gjuta en mask av sitt ansikte och därefter göra ett glasansikte. Det framgår vidare av utredningen i ärendet att gipsmasken har fastnat i ansiktet och att G därför har tvingats uppsöka läkare.
Nämnden konstaterar att de anvisningar om en varas användning som den ovan redovisade bestämmelsen tar sikte på är varans normala användning inom det eller de områden för vilka den är avsedd (proposition 1989/90:89 s. 95). Nämnden finner således att det för att gipset skall anses felaktigt i köprättslig mening erfordras att det saknar anvisningar för normal användning för avsett bruk. Även om det i och för sig inte kan anses uteslutet att använda det i ärendet aktuella gipset till att gjuta en mask, är det dock enligt nämndens mening inte fråga om sådan normal användning som åsyftas för att varan – i avsaknad av anvisningar härom – skall anses felaktig. Enligt nämndens mening skulle det föra alltför långt om en vara skulle förses med sådana anvisningar om att dess användning kan ge upphov till skada på hud eller material som varan inte är avsedd för.
Med det anförda finner nämnden att det av utredningen i ärendet inte är visat att gipset som sådant skulle vara behäftat med något fel i köprättslig mening.
När det sedan gäller frågan om vilken muntlig information som lämnades vid köpet av gipset kan nämnden konstatera att det synes vara ostridigt mellan parterna att G frågat personal i butiken om gipset gick att använda för avsett ändamål och fått ett jakande svar. Vad som därefter diskuterats mellan parterna är däremot oklart. Även om nämnden i och för sig vill framhålla vikten av att butiken lämnar noggrann och utförlig information om en varas användningsområde finner nämnden inte att G – mot butikens bestridande – har förmått visa att personalen i butiken lämnat felaktig eller bristfällig information. Enligt nämndens mening får det ankomma på konsumenten i fråga att – om erforderlig kunskap om gipsavgjutning av ett ansikte saknas – ställa de frågor som behövs.
Nämnden konstaterar avslutningsvis att butiken N av goodwill har erbjudit sig att ersätta G för de läkar- och transportkostnader hon ådragit sig i samband med det inträffade. G rekommenderas att godtaga detta erbjudande.