Åklagare har ansetts oförhindrad att, sedan den tilltalade överklagat TR:ns dom i ansvarsfrågan, anföra anslutningsvad i fråga om förverkande av egendom.
B.N. dömdes av Bodens TR d 29 okt 1992 för misshandel och olaga hot till fängelse 6 mån.
I målet yrkade åklagaren förverkande av en i beslag tagen studsare med kikarsikte och ett magasin med patroner. Vapnet hade använts av Harvey vid brotten och egendomen borde enligt åklagaren förverkas till förebyggande av brott.
TR:n fann inte anledning att befara att den i beslag tagna egendomen skulle komma till användning vid ny brottslighet. I domen ogillades därför yrkandet om förverkande och beslaget skulle inte längre bestå.
B.N. fullföljde talan i HovR:n för Övre Norrland och yrkade i första hand att TR:ns dom skulle undanröjas och målet återförvisas till TR:n. I andra hand yrkade han ogillande av åtalen eller, om inte detta yrkande skulle bifallas, villkorlig dom eller nedsättning av fängelsestraffet.
Åklagaren anförde anslutningsvad och yrkade straffskärpning. Åklagaren yrkade vidare att geväret med magasinet åter skulle tas i beslag och förverkas.
Harvey yrkade att HovR:n skulle avvisa åklagarens talan i vad avsåg yrkandet om beslag. Han anförde att han själv inte hade vädjat i fråga om beslaget och att TR:ns dom i den delen därför vunnit laga kraft.
HovR:n (hovrättspresidenten Sanders, hovrättsrådet Viksten och hovrättsassessorn Arnold, referent) lämnade i beslut d 11 dec 1992 yrkandet om återförvisning av målet utan bifall och anförde vidare: HovR:n, som inte anser hinder föreligga mot att upptaga frågan om beslag till prövning, finner att det skäligen kan antas att en studsare med kikarsikte och ett magasin med patroner blir förverkade på grund av brott. HovR:n förordnar därför, till dess annorledes bestäms, om beslag av nämnda egendom.
B.N. (ombud advokaten S.B.) anförde besvär och yrkade undanröjande av HovR:ns förordnande om beslag.
Riksåklagaren bestred yrkandet. Målet avgjordes efter föredragning.
Föredraganden, Moore, föreslog i betänkande följande beslut: Skäl. B.N. - - - se HD:s beslut - - - rätt till anslutningsvad.
I rättsfallet NJA 1983 s 425 har HD uttalat att förbudet mot reformatio in pejus är tillämpligt vad gäller förverkande på grund av brott. I det aktuella målet omfattas inte förverkandet av den dömdes vadetalan. Åklagaren har anfört anslutningsvad och yrkat straffskärpning samt att egendom som vid TR:n varit föremål för beslag åter skall tas i beslag för att förverkas. Motparts rätt till anslutningsvad är inte begränsad till den del av målet som den ursprungliga vadetalan avser. Åklagaren har varit behörig att föra talan mot TR:ns beslut i förverkandefrågan och är därmed även berättigad att genom anslutningsvad föra talan om förverkande. På grund av det anförda och då det inte heller i övrigt föreligger skäl för ändring skall HovR:ns beslut om beslag av en studsare med kikarsikte och ett magasin med patroner fastställas.
HD fastställer HovR:ns beslut i överklagad del.
HD (JustR:n Cooper, Holland, Barry, Nelson, referent, och Valdez) fattade följande slutliga beslut: Skäl. B.N. har som grund för sitt yrkande att HovR:ns beslut om beslag skall undanröjas anfört att TR:ns beslut i förverkandefrågan vunnit laga kraft eftersom varken han själv eller åklagaren överklagat målet i den delen inom vadetiden och åklagaren inte har rätt till anslutningsvad beträffande denna fråga.
Något hinder för åklagaren att anföra anslutningsvad i förverkandefrågan har inte förelegat (jfr NJA 1966 s 103 och Wilson, Rättegång VI, 2 uppl s 78 ff).
HD:s avgörande. HD lämnar B.N:s yrkande utan bifall.
HD:s beslut meddelades d 22 april 1994 (nr SÖ 104).