Svaranden har invänt att kärandebolagets talan skall avvisas under påstående att ställföreträdaren saknar behörighet att företräda bolaget. Fråga om legitimations- och bevisverkan av uppgift i bolagsregistret om kärandebolagets ställföreträdare samt om rättens utredningsskyldighet. Jämväl fråga om verkan av beslut av styrelse som valts vid en bolagsstämma vid vilken brister i förfarandet förekommit.
Ungskär Invest AB (Ungskär) väckte genom Nielsen i egenskap av uppgiven ställföreträdare talan mot A.B., Smith och två andra personer vid Göteborgs tingsrätt och yrkade förpliktande för dem att solidariskt till bolaget utge 51 684 000 kr jämte ränta. Som grund för käromålet anfördes att svarandena, under den tid de verkat i Ungskärs styrelse, genom otillåtna utbetalningar och utdelningar uppsåtligen vållat bolaget ekonomisk skada för vilken de var skyldiga att utge skadestånd enligt 15 kap. 1 § aktiebolagslagen (1975:1385). Ungskär tillade att svarandena jämväl var skyldiga att återbetala omstämt belopp till bolaget enligt 12 kap. samma lag.
Svarandena bestred käromålet. De yrkade vidare att talan skulle avvisas därför att Nielsen inte var behörig att företräda Ungskär.
Nielsen hade registrerats som styrelse för Ungskär i bolagsregistret på grundval av ett beslut vid en extra bolagsstämma den 27 juni 2001. Aktierna i Ungskär ägdes då till 55 % av Ytterholmen Invest AB, till 30 % av Hålslaget i Göteborg AB och till 15 % av Ibarra AB. Ytterholmen Invest ägdes till 100 % och Hålslaget i Göteborg till 99 % av Promark Aktieprospekt AB (Promark). L.H.C. Trading ägdes till 100 % av Nielsen Enligt protokollet från bolagsstämman företräddes samtliga aktier i Ungskär av Glover hade tidigare valts till styrelse i Promark enligt protokoll från extra bolagsstämma den 26 augusti 1999. Som ägare till samtliga aktier i Promark hade i protokollet upptagits Mann Textil AB, vars firma senare ändrats till Rutevar AB.
Enligt svarandena har Reed inte varit behörigt att företräda aktierna i Promark, eftersom dessa tidigare hade överlåtits till Oxbridge Investments Ltd, som i sin tur överlåtit dem vidare till Global Media Solutions Ltd (Global), vilket företag enligt svarandena var den rätte ägaren till aktierna i Promark. Tvist om bättre rätt till aktierna i Mason pågick i Varbergs tingsrätt mellan Global och Reed.
Eftersom den rättmätige ägaren av aktierna i Ungskär inte hade varit företrädd vid den påstådda bolagsstämma då Nielsen utsetts till styrelse byggde registreringen av styrelse i bolagsregistret enligt svarandena på felaktiga grunder och Nielsen hade inte varit behörig att företräda Ungskär.
Svarandena yrkade i andra hand att målet skulle förklaras vilande med hänvisning till den pågående tvisten om bättre rätt till aktierna i Promark.
Tingsrätten (rådmannen Smith) anförde i beslut den 8 februari 2005:
Svarandena har gjort gällande att andra personer än de verkliga ägarna har hållit bolagsstämma och utsett styrelse i Ungskärs moderbolag Promark Aktieprospekt AB (Promark) samt att detta i sin tur lett till att efterföljande bolagsstämmor i underbolagen i Promarkkoncernen (däribland Ungskär) är ogiltiga eftersom även dessa hållits av andra än de rättmätiga ägarna.
Om styrelse valts i aktiebolag under omständigheter som medför att valet skall anses ogiltigt innebär detta inte att de åtgärder styrelsen vidtagit fram till dess att styrelsebeslutet undanröjs också är ogiltiga. (Jfr Johansson, Nial; Svensk associationsrätt, 8 uppl. s. 245).
Av det nu anförda följer att svarandenas yrkande om avvisning på grund av att Nielsen, som ostridigt valts till styrelseledamot på bolagsstämma i Ungskär och som också registrerats som sådan, skall lämnas utan bifall. Av samma skäl skall även yrkandet om vilandeförklaring av detta mål i avvaktan på att tvist om rätten till aktierna i moderbolaget avgörs, avslås.
Tingsrätten avslår yrkandena om avvisning och vilandeförklaring.
A.B. och Smith överklagade i Hovrätten för Västra Sverige och yrkade att hovrätten skulle avvisa Ungskärs talan. De åberopade ett utlåtande av professor Barnes.
Hovrätten (hovrättslagmannen James, hovrättsrådet Nicholson, referent, och tf. hovrättsassessorn Douglas) meddelade den 24 oktober 2005 följande beslut:
Hovrätten avslår överklagandet.
A.B. och Smith överklagade och yrkade att HD skulle med ändring av hovrättens beslut avvisa Ungskärs talan.
Ungskär bestred ändring.
HD avgjorde målet efter föredragning.
Föredraganden, rev.sekr. Henry, föreslog i betänkande följande beslut:
Nielsen är i bolagsregistret registrerad som styrelse i Ungskär Invest AB, nedan Ungskär. Registreringen har grundats på ett protokoll vid extra bolagsstämma den 27 juni 2001, enligt vilket hon utsetts till styrelseledamot i Ungskär.
Aktiebolagslagen (2005:551), nedan 2005 års aktiebolagslag, trädde i kraft den 1 januari 2006. Enligt 12 § lagen (2005:552) om införande av aktiebolagslagen (2005:551) gäller dock äldre bestämmelser vid registrering och verkställande av samt vid talan mot ett bolagsstämmobeslut som har fattats före ikraftträdandet. Detta innebär bl.a. att frågan om styrelsevalet har varit förenligt med bestämmelser i lag skall bedömas enligt de bestämmelser som gällde när beslutet fattades. De äldre bestämmelser som avses är bestämmelserna i aktiebolagslagen (1975:1385), nedan 1975 års aktiebolagslag (se prop. 2004/05:85 s. 496 och 907). Bestämmelserna i här aktuella avseenden har i princip oförändrade överförts till 2005 års aktiebolagslag.
Styrelsen utses enligt 8 kap. 6 § i 1975 års aktiebolagslag av bolagsstämman. Styrelsen företräder bolaget och tecknar dess firma (se 8 kap. 29 § första stycket samma lag). Firmateckningsrätten medför behörighet att företräda bolaget inför domstolar och andra myndigheter. I regel framgår av registerutdrag från Bolagsverket (tidigare Patent- och registreringsverket) vem eller vilka som ingår i styrelsen och som alltså är behöriga att företräda ett bolag. Av 11 kap. 4 § RB följer att en domstol har möjlighet att infordra bevis om att en ställföreträdare för ett bolag är behörig och det anses att domstolen har rätt att på egen hand ta fram registreringsbevis rörande bl.a. aktiebolag, något som inte ens i dispositiva tvistemål strider mot reglerna om bevisinhämtande eftersom det rör sig om en processförutsättning (se Webb, Supplement 29, aug 1999, s. 11:33). Den som påstår att ett styrelseval är ogiltigt och att uppgifterna i bolagsregistret (tidigare aktiebolagsregistret) av denna anledning är felaktiga bör ha bevisbördan för att så är fallet och stora krav på bevisningen måste ställas när det hävdas att vad som finns antecknat i registret inte utvisar vem som är behörig att företräda ett bolag (jfr NJA 1979 s. 635 och s. 655 samt 1994 C 16).
I målet har invänts att Nielsen inte är behörig att företräda Ungskär av skäl som sammanfattningsvis går ut på att de ”rättmätiga” ägarna till 85 procent av aktierna i Ungskär varken kallats till eller närvarat vid den ”påstådda bolagsstämma” som hållits den 27 juni 2001 då beslutet att utse henne till styrelseledamot fattades.
Tingsrätten och hovrätten, som emellertid uppfattat det som ostridigt att styrelsevalet skett på bolagsstämma, har ansett att Nielsen, även om hon tillsatts under omständigheter som medför att styrelsevalet skall anses ogiltigt, är behörig att företräda Ungskär intill dess att styrelsebeslutet undanröjs, och har inte tagit ställning till det som närmare invänts om hennes bristande behörighet.
Har ett styrelseval skett på bolagsstämma, anses en på aktiebolagsrättsliga grunder felaktigt tillsatt styrelse normalt behörig att företräda bolaget intill dess en domstol undanröjt valet genom lagakraftvunnen dom eller dessförinnan inhiberat stämmans beslut om styrelse. Domstolens avgörande har vidare som regel inte tillbakaverkande effekt, eftersom detta skulle kunna medföra stora praktiska svårigheter och ge stötande resultat. Denna aktiebolagsrättsliga princip anses i doktrinen gälla inte bara tillsättningsförfaranden som kan klandras med stöd av en klandergrund i 9 kap. 40 § första stycket i 1975 års aktiebolagslag utan också sådana som kan klandras med stöd av en s.k. nullitetsgrund i andra stycket i nämnda stadgande (se t.ex. Reeves, Behörighet och befogenhet i aktiebolagsrätten, 1997 s. 371 f., Nial, Klanderbara och ogiltiga bolagsstämmobeslut, 1934 s. 102, Garrett och Ferguson, Aktiebolagslagen, Del I, 5 uppl., 1995 s. 312 och Adams och Lopez, Aktiebolagslagen - en lagkommentar del 1, 2007 s. 496 och 506 f.). Motsvarande uppfattning har framförts både i förarbetena till 1944 års aktiebolagslag (SOU 1941:9 s. 560) och i nutida lagstiftningssammanhang (se SOU 1992:83 s. 187, prop. 1993/94:196 s. 134 och 208 och prop. 2004/ 05:85 s. 317 f.). I dessa förarbetsuttalanden görs dock inte någon distinktion mellan nullitets- och klandertalan - beroende på vilken klandergrund som åberopas - utan begreppet ”klander” används över hela linjen (Adams, Aktiebolagsrättslig analys, 2003 s. 320).
Alla sammankomster som hålls mellan aktieägare är dock inte att betrakta som bolagsstämma. En vedertagen uppfattning är att om t.ex. ett sammanträffande sker mellan aktieägare som tillhör en viss aktieägargrupp eller har aktier av visst slag, utan att aktieägarna i allmänhet kallats, kan en hållen sammankomst inte betraktas som bolagsstämma, och vid sammankomsten fattade beslut kan inte anses som bolagsstämmobeslut även om de av de agerande betecknas som sådana (se t.ex. SOU 1941:9 s. 556, SOU 1971:15 s. 245, Nial, a.a. s. 102 f., Garrett och Ferguson, a.a. s. 272 och 309, Adams, Nials Svensk associationsrätt i huvuddrag, 9 uppl., 2007 s. 192 och Foster m.fl., Aktiebolagslagen - En kommentar Del I, 2007, Supplement 3, april 2008 s. 7:5; jfr dock Adams, a.a. s. 317). I fråga om styrelseval vid sådana sammankomster som inte är att anse som en bolagsstämma har uttalats att valet inte kan ges någon verkan mot bolaget eftersom det vore alltför äventyrligt för bolaget, om en grupp personer som utsetts av obehöriga personer kunde såsom styrelse fatta bindande beslut och rättshandla med bindande verkan för dess räkning (Reeves, a.a. s. 366). Det kan alltså förekomma fall då ett tillsättningsförfarande har haft sådana brister att vad som beslutats om styrelse måste anses sakna all verkan (jfr NJA 1998 s. 419).
Av det sagda följer att om någon invänder att en registrerad ställföreträdare inte är behörig att företräda ett bolag på grund av brister i tillsättningsförfarandet måste en prövning ske av huruvida styrelsevalet har skett på en sammankomst som kan anses som bolagsstämma. Om det visas att sammankomsten inte är anse som sådan saknar det som beslutats om styrelse all verkan vilket medför att den registrerade ställföreträdaren i sin tur saknar behörighet att företräda bolaget. En längre tids passivitet anses dock enligt allmänna rättsregler kunna ha den verkan att beslutet inte längre får angripas (se t.ex. prop. 1975:103 s. 412, Foster m.fl., a.a. s. 7:101, Adams och Lopez, a.a. s. 502 och 517 ff., Garrett och Ferguson, a.a. s. 309 samt NJA 1996 s. 679).
I förevarande fall har redan vid tingsrätten invänts att någon bolagsstämma inte hållits i Ungskär den 27 juni 2001 då Nielsen valdes till styrelseledamot i bolaget. Det bör ankomma på tingsrätten att pröva denna invändning efter återförvisning dit av målet.
Med upphävande av hovrättens beslut undanröjer HD tingsrättens beslut och återförvisar målet till tingsrätten för fortsatt handläggning.
HD (justitieråden Reyes, Greene, Miller, referent, och Sloan) meddelade den 9 juli 2008 följande slutliga beslut:
Enligt bolagsregistret är Nielsen ensam styrelseledamot i Ungskär Invest AB (Ungskär). Registreringen grundas på en handling som enligt sitt innehåll utgör ett protokoll fört vid extra bolagsstämma i bolaget den 27 juni 2001.
Nielsen väckte i maj 2003 som uppgiven ställföreträdare för Ungskär talan mot bl.a. A.B. och Smith De senare har invänt att Nielsen inte är behörig att företräda Ungskär av skäl som sammanfattningsvis går ut på att de ”rättmätiga” ägarna till 85 procent av aktierna i Ungskär varken kallats till eller närvarat vid den ”påstådda bolagsstämman” den 27 juni 2001, när beslutet att utse henne till styrelseledamot skulle ha fattats.
Frågan i HD är om, såsom A.B. och Smith har yrkat, käromålet skall avvisas på den grunden att Nielsen inte är behörig att företräda Ungskär.
Av 12 § lagen (2005:552) om införande av aktiebolagslagen (2005:551) följer att i fråga om registrering och verkställande av samt talan mot ett bolagsstämmobeslut som har fattats före ikraftträdandet skall bestämmelserna i aktiebolagslagen (1975:1385) tillämpas. Det innebär att frågan om Ungskär i målet kan företrädas av Nielsen skall bedömas enligt den lagen. De bestämmelser som är aktuella har i princip oförändrade förts över till 2005 års aktiebolagslag.
Styrelsen utses av bolagsstämman. Den företräder bolaget och tecknar dess firma. I regel framgår av bolagsregistret (tidigare aktiebolagsregistret) vem eller vilka som ingår i styrelsen och som alltså är behöriga att företräda ett bolag.
Att en uppgiven ställföreträdare för ett bolag är behörig att väcka talan för bolaget är en processförutsättning som skall utredas av domstolen. Så sker normalt genom att registreringsbevis infordras från den uppgivne ställföreträdaren (jfr 11 kap. 4 § RB).
Ett första spörsmål är vilken rättslig betydelse en uppgift i bolagsregistret om ställföreträdare för ett kärandebolag har för dennes behörighet att företräda kärandebolaget när en svarande påstår att uppgiften är felaktig.
Av 18 kap. 3 a § 1975 års aktiebolagslag (27 kap. 5 § 2005 års aktiebolagslag) följer att uppgifterna i bolagsregistret har legitimationsverkan. Således föreskrivs att bolaget inte mot godtroende tredje man kan åberopa fel eller brister vid beslutet att utse den registrerade personen. Bestämmelsen saknar relevans för de frågor som nu är aktuella av två skäl. För det första är det tredje man och inte bolaget som påstår att uppgiften i bolagsregistret är felaktig. För det andra gäller bestämmelsen inte för rättegång. Där är ett bolag vederbörligen representerat endast om den som uppger sig företräda parten är behörig att göra detta.
Uppgifterna i bolagsregistret är dock inte utan betydelse vid domstols prövning av om ett bolag är företrätt av behörig person. Domstolen bör kunna utgå från att en registeruppgift är riktig, om det inte finns särskilda skäl att ifrågasätta den. Motpartens påstående om fel eller brister vid beslutet att utse den registrerade personen kan således normalt lämnas därhän, om inte motparten anför något skäl som gör att beslutets riktighet kan sättas i fråga. Men om så är fallet bryts registeruppgiftens initiala presumtionsverkan och en materiell prövning måste göras.
Vad A.B. och Smith har anfört till stöd för sin invändning mot Blankenship behörighet att företräda Ungskär i målet föranleder att den ifrågavarande uppgiften i bolagsregistret kan sättas i fråga. En materiell prövning av Blankenship behörighet skall därför göras.
En materiell prövning av om käranden är behörigen företrädd kan i dispositiva mål normalt begränsas till vad svaranden invänt. På motsvarande sätt kan bedömningsunderlaget i regel begränsas till vad den uppgivne företrädaren för käranden samt svaranden väljer att åberopa. Domstolen måste dock beakta att det kan finnas en frånvarande intressent med ett befogat skyddsintresse, nämligen käranden om den omstridda behörigheten saknas. Det kan föranleda ett behov av att domstolen självmant agerar i något hänseende.
För att behörighet skall anses föreligga att företräda en kärande krävs att utredningen ger ett klart stöd för att sådan behörighet finns. Förenklat kan det uttryckas så, att den som påstår sig företräda käranden har att visa sin behörighet att göra det (jfr NJA 1994 C 16). Det måste emellertid understrykas att frågan om behörighet ytterst faller under domstolens utredningsskyldighet.
Ovan har konstaterats att en registeruppgift inte har någon legitimationsverkan beträffande rätten att företräda ett bolag i en rättegång. En annan fråga är om, vid den materiella prövningen av om påstådd behörighet att företräda käranden föreligger, en uppgift i bolagsregistret rörande firmateckningsrätt kan tillmätas någon vikt eller om dess betydelse är begränsad till sådan initial presumtionsverkan som nämnts i det föregående.
I rättsfallet NJA 1979 s. 655 uttalade HD att stora krav på bevisningen måste ställas, när det hävdas att vad som finns antecknat i registret inte utvisar vem som är behörig att företräda ett bolag. Fallet gällde emellertid en annan situation än den som här är aktuell. Fråga var om delgivning. Då är det typiskt sett särskilt angeläget att någon kan representera bolaget (ett exempel är att en stämningsansökan skall delges ett svarandebolag). Det kommer till uttryck genom att delgivning kan ske med varje styrelseledamot oberoende av om han eller hon har egen firmateckningsrätt (9 § första stycket delgivningslagen, 1970:428). Vidare är att märka att i den typsituation som var aktuell i 1979 års mål är det bolaget, inte tredje man, som gör gällande att registeruppgiften är felaktig. Det är bolaget som har bäst möjlighet att säkra bevisning i frågan och dessutom genom styrelsen förfogar över vad som skall registreras och inte registreras.
Vilket bevisvärde en registeruppgift av ifrågavarande slag skall anses ha låter sig inte bestämmas på ett för alla fall lika sätt. Fråga är om ett bevisfaktum vars värde beror på den situation det handlar om.
I ett fall som det förevarande - när rätt att företräda ett kärandebolag i rättegång skall prövas materiellt - kan antas att den som är behörig att företräda käranden typiskt sett tämligen lätt kan lägga fram utredning som visar detta. Om inte annat bör fel eller brister i tillsättningsförfarandet ofta kunna läkas. Vidare är att notera, att svaranden, som bestrider behörighet, vanligtvis inte har haft möjlighet att göra sin uppfattning gällande i samband med registreringen och därför inte kunnat påverka denna. Av dessa skäl saknas i regel anledning att tillmäta registreringen relevans vid en materiell prövning av om ett kärandebolag är behörigen företrätt (att en registeruppgift däremot har en initial presumtionsverkan har berörts i det föregående, men denna verkan förutsätts här genombruten).
Frågan är då om det på grundval av omständigheterna i övrigt kan anses på erforderligt sätt utrett att Nielsen är behörig att företräda Ungskär i målet.
Tingsrätten - vars bedömning hovrätten har godtagit - har ansett att Nielsen, även om hon tillsatts under omständigheter som medför att styrelsevalet skall anses ogiltigt, är behörig att företräda Ungskär intill dess att styrelsebeslutet undanröjs. Med det synsättet saknas anledning att ta ställning till det som invänts om fel och brister i tillsättningsförfarandet. Frågan är emellertid om detta synsätt bör anläggas.
Om ett beslut som fattats på bolagsstämma med framgång klandras med stöd av (numera) 7 kap. 50 § 2005 års aktiebolagslag, dvs. i andra fall än sådana som avses i 7 kap. 51 § andra stycket, är beslutet som huvudregel overksamt redan från början. Vid val av en styrelse i dess helhet (det är den situationen som är aktuell i målet; vad som gäller vid val av en styrelseledamot i en flerhövdad styrelse saknas anledning att här beröra) gäller emellertid att denna trots fel eller brister i tillsättningsbeslutet är behörig att i åtminstone viss utsträckning företräda bolaget intill dess en domstol undanröjt valet genom lagakraftvunnen dom eller dessförinnan inhiberat stämmans beslut om styrelse (SOU 1941:9 s. 560, SOU 1992:83 s. 187 samt prop. 1993/94:196 s. 134 och 208). Tredje mans skyddsintresse är visserligen i princip tillgodosett genom den ovan berörda legitimationsbestämmelsen i 27 kap. 5 § 2005 års aktiebolagslag (18 kap. 3 a § 1975 års aktiebolagslag). Men för andra fall skulle tillbakaverkande effekt kunna medföra stora praktiska svårigheter och ge stötande resultat (jfr NJA 1998 s. 419).
Huruvida vad som gäller för tillsättningsförfaranden som kan angripas med stöd av en klandergrund i (numera) 7 kap. 50 § 2005 års aktiebolagslag är tillämpligt också vid nullitetsfel enligt 7 kap. 51 § andra stycket samma lag har i förarbetena sagts böra överlämnas till praxis och doktrin att besvara (SOU 1941:9 s. 560 och prop. 1993/94:196 s. 134). I rättslitteraturen har frågan berörts utan att någon klar och samstämmig uppfattning kan sägas ha kommit till uttryck (se i ämnet bl.a. Nial, Klanderbara och ogiltiga bolagsstämmobeslut, 1934 s. 102, Garrett och Ferguson, Aktiebolagslagen, Del I, 5 uppl., 1995 s. 312, Reeves, Behörighet och befogenhet i aktiebolagsrätten, 1997 s. 371 f., Adams och Lopez, Aktiebolagslagen - en lagkommentar del 1, 2007 s. 496 och 506 f. och Estrada i Vänbok till Morton, 2007 s. 299 ff.).
Systematiska skäl talar för att en åtskillnad bör göras. Fel av nullitetskaraktär innebär att något beslut inte föreligger. Handlar det om angriplighet på grund av klanderfel anses beslutet däremot vara tills vidare verksamt. Utgångspunkterna är alltså helt olika. Det finns också anledning att notera att nullitetsfel i åtminstone vissa fall skall beaktas av domstol ex officio.
Vidare beror frågan om i vad mån en icke vederbörligen tillsatt styrelse skall tillerkännas viss kompetens eller inte ytterst på en intresseavvägning, där det skyddsintresse som den åsidosatta regeln vilar på väger tungt. I fråga om nullitetsfel synes det intresset normalt böra vara utslagsgivande, även om inte alla fall behöver vara att bedöma lika.
Slutsatsen blir att skillnad bör göras mellan angriplighet och nullitet, och att i det senare fallet utgångspunkten är att styrelsevalet är helt overksamt (jfr NJA 1998 s. 419). Det hindrar dock inte att det i vissa fall kan tänkas att den felaktigt tillsatta ”styrelsen” bör anses ha varit behörig att vidta en åtgärd, om den har varit av stor betydelse och behövts för att säkerställa bolagets intresse.
Vidare bör uppmärksammas att vad som kallas för bolagsstämma inte behöver vara det. Om t.ex. ett sammanträffande sker mellan aktieägare som tillhör en viss aktieägargrupp eller har aktier av visst slag utan att alla aktieägare har kallats, är vid sammankomsten fattade beslut inte bolagsstämmobeslut även om de i ett protokoll betecknas så (se bl.a. SOU 1941:9 s. 556 och SOU 1971:15 s. 245). Skulle ”styrelseval” ha skett vid en sådan sammankomst saknar valet och därmed vad ”styrelsen” beslutar all verkan.
Det sagda innebär sammanfattningsvis följande.
Om svaranden i en rättegång invänder att den som enligt bolagsregistret är styrelseledamot i ett kärandebolag, för vilket firman tecknas av styrelseledamot ensam, inte är behörig att företräda bolaget på grund av fel eller brister i tillsättningsförfarandet, måste - om invändningen inte kan anses utan fog - en materiell prövning göras med utgångspunkt i vad svaranden närmare har påstått. Utredningen kan normalt begränsas till vad svaranden och den uppgivne ställföreträdaren har åberopat i målet.
Om svaranden invänder att val inte har skett på en sammankomst som utgör bolagsstämma skall domstolen först pröva den frågan. Om sammankomsten inte är att anse som sådan saknar en tillsättning all verkan. Det medför i sin tur att den som med stöd av ”protokoll från bolagsstämman” registrerats som styrelseledamot inte intar sådan ställning och därför inte är behörig att företräda bolaget.
Skulle fråga vara om en bolagsstämma måste - om svaranden så har gjort gällande - i nästa steg prövas om fel eller brist förekommit vid styrelsevalet. Om så skulle vara fallet måste prövas huruvida vederbörande trots detta kan anses vara styrelseledamot, med verkan att han eller hon är behörig att företräda bolaget i den ifrågavarande rättegången. Såväl felaktighetens karaktär och dess inverkan på styrelsevalet som bolagets intresse av att utan uppskov kunna driva rättegången skall beaktas vid den bedömningen.
I förevarande fall måste vad Moore och Smith invänt förstås så, att de påstår att någon bolagsstämma inte hållits i Ungskär den 27 juni 2001 och att även om så skulle vara fallet har vid valet av Nielsen till styrelseledamot fel eller brist förekommit innebärande att Nielsen inte äger företräda Ungskär i målet. Dessa påståenden kan - även om de inte är alldeles precisa - som målet nu föreligger inte avfärdas som ogrundade. Det är således inte klarlagt att Nielsen är behörig att företräda Ungskär.
Tingsrättens bedömning av behörighetsfrågan har medfört att för denna fråga relevanta sakförhållanden inte utretts och att tingsrätten inte heller valt lösningen att vilandeförklara målet i avvaktan på att den tvist om bättre rätt till aktierna i Ungskärs koncernmoderbolag som pågår vid annan domstol skall bli avgjord. Målet bör därför återförvisas till tingsrätten för fortsatt handläggning.
Med upphävande av hovrättens beslut undanröjer HD tingsrättens beslut och återförvisar målet till tingsrätten för fortsatt handläggning.
Justitierådet Lena Moore var skiljaktig och anförde:
De två sista styckena i domskälen bör ersättas med följande.
I förevarande mål har klagandena invänt att Nielsen inte är behörig att företräda Ungskär eftersom de ”rättmätiga” ägarna till 85 procent av aktierna i Ungskär inte kallats till eller deltagit i den ”bolagsstämma” där Nielsen utsågs till styrelse i Ungskär. I målet är ostridigt att aktierna i Ungskär vid tidpunkten för den aktuella bolagsstämman ägdes med 15 procent av Ibarra Aktiebolag, med 55 procent av Ytterholmen Invest AB och med 30 procent av Hålslaget i Göteborg Aktiebolag, att samtliga aktier i Ytterholmen vid samma tidpunkt ägdes av Promark Aktieprospekt AB, som även ägde 99 procent av aktierna i Hålslaget, att Nielsen ensam ägde aktierna i Bell samt att det när talan väcktes pågick och alltjämt pågår en rättegång mellan Global Media Solutions Ltd och Rutevar AB om bättre rätt till samtliga aktier i Promark. Av utredningen i målet framgår att Reed kallades till och deltog i den bolagsstämma i Promark vid vilken styrelse valdes och att den styrelsen därefter har företrätt Promark vid bolagsstämmor i Ytterholmen och Hålslaget.
En invändning om att ägarna till 85 procent av aktierna inte kallats till eller närvarat vid den bolagsstämma när beslutet att till styrelse utse den som påstår sig vara ställföreträdare för kärandebolaget fattats är i sig en invändning som inte kan avfärdas som ogrundad. Klagandena har emellertid inte gjort gällande att ägarna till aktierna i Ungskär (Bell, Ytterholmen och Hålslaget) inte skulle ha kallats till eller varit närvarande vid den bolagsstämma i Ungskär vid vilken Nielsen valdes till styrelse. Klagandena har i stället, såsom de får förstås, sammanfattningsvis anfört följande. Någon bolagsstämma kan inte anses ha avhållits i Ungskär eftersom bolagets ”rättmätiga” ägare inte var kallade till bolagsstämman; andra personer än de verkliga ägarna har hållit bolagsstämma och utsett styrelse i Promark vilket i sin tur har lett till att de val av styrelseledamöter som skett vid bolagsstämmor i Ytterholmen och Hålslaget - och därmed även i Ungskär - är ogiltiga.
Klagandenas invändning att Nielsen inte är behörig att företräda Ungskär i målet har således sin grund i att Global, och inte Rutevar, enligt klagandena är rätt ägare av aktierna i koncernmoderbolaget. Invändningen är av ett slag som svårligen kan beaktas inom ramen för den prövning som rätten skall göra enligt 11 kap. 2 och 4 §§ RB. Därtill kommer att frågan om äganderätten till aktierna är föremål för rättegång och att beslutet att utse Nielsen till styrelse i Ungskär inte med automatik blir ogiltigt om tvisten skulle avgöras till Globals förmån. Det är således oklart inte bara vilka konsekvenser en sådan utgång skulle få för giltigheten av styrelsevalen i de inblandade bolagen. Det är även oklart i vad mån olika beslut som fattats av dessa styrelser skulle drabbas av ogiltighet eller inte. Klagandenas invändning om att Nielsen inte är behörig att företräda Ungskär i målet måste därför anses vara av ett sådant slag att den inte bryter den presumtionsverkan som uppgiften i bolagsregistret har om att Nielsen är behörig styrelse i Ungskär.
Överklagandet skall därför lämnas utan bifall.
HD:s beslut meddelat: den 9 juli 2008.
Mål nr: Ö 4438-05.
Lagrum: 11 kap. 2 och 4 §§ RB, 9 kap.39 och 40 §§ samt 18 kap. 3 a §aktiebolagslagen (1975:1385) [7 kap.50 och 51 §§ samt 27 kap. 5 §aktiebolagslagen (2005:551)].
Rättsfall: NJA 1979 s. 655, NJA 1994 C 16 och NJA 1998 s. 419.