Dom den 3 april 2018 i mål 455-17
Bakgrund
En enskild kan pensionsspara genom insättning på ett konto inom ramen för det individuella pensionssparandet. Utbetalning från pensionssparkontot i form av ålderspension får ske tidigast då spararen fyller 55 år och ska i regel fortgå under minst fem års tid. Spararen medges i vissa fall avdrag vid beskattningen för inbetalningarna på kontot och beskattas när pensionsbeloppen senare betalas ut från kontot. För personer med pensionsrätt i sin anställning har emellertid avdragsrätten successivt begränsats för att numera helt ha avskaffats. För inbetalningar som gjordes under år 2015 fanns rätt till avdrag med högst 1 800 kr. Skatteverket kan medge att en del av kontobehållningen får betalas ut i förtid om det finns synnerliga skäl (dispens). Även vid en förtida utbetalning ska beskattning ske.
R.S. ansökte om att Skatteverket genom dispens skulle medge att 299 000 kr av kontobehållningen på hans pensionssparkonto skulle betalas ut till honom. Under våren 2015 avsåg han att köpa en bostad och i syfte att betala handpenningen tog han ett lån utan säkerhet om 300 000 kr. Lånet löper med ränta. Bostadsköpet genomfördes emellertid inte. I avvaktan på ett nytt objekt ville han placera 299 000 kr. Av misstag placerade han pengarna på sitt pensionssparkonto (IPS) i Skandiabankens internetbank i stället för på sitt investeringssparkonto (ISK). Först när han skulle ta ut pengarna förstod han att pengarna fanns på fel konto.
Skatteverket avslog hans ansökan och anförde att omständigheterna inte utgjorde synnerliga skäl för dispens.
R.S. överklagade beslutet till förvaltningsrätten, som avslog överklagandet.
R.S. överklagade förvaltningsrättens dom till kammarrätten. Kammarrätten avslog överklagandet och anförde att mot bakgrund av pensionssparandets långsiktiga syfte och den restriktivitet som föreskrivs för dispens, bör det ställas höga krav på att den enskilde informerar sig om villkoren för det sparande som öppnas. En utebliven utbetalning kan i detta fall därför inte anses som stötande.
Yrkanden m.m.
R.S.             yrkar att han ska medges dispens.
Skatteverket             bestrider bifall till överklagandet och anför följande. Dispensregeln är inte avsedd för betalningsmisstag. Eftersom det inte framkommit att det finns ett uppenbart och trängande behov av pensionskapitalet kan en inlåsning av detta inte anses så stötande att dispens ska medges.
Bestämmelser om pensionssparkonton finns i 58 kap.inkomstskattelagen (1999:1229), IL. I 21 § anges att ett pensionssparkonto är ett sådant konto som avses i lagen (1993:931) om individuellt pensionssparande och som uppfyller vissa ytterligare villkor som anges i 58 kap. IL.
Som huvudregel gäller enligt 58 kap. 24 och 25 §§ IL att ålderspension inte får börja betalas ut innan pensionsspararen fyller 55 år och att pensionen inte får betalas ut under kortare tid än fem år.
Skatteverket får emellertid, enligt 58 kap. 32 § andra stycket IL, medge att ett pensionssparkonto avslutas genom en utbetalning i förtid eller att en del av kontobehållningen betalas ut, om pensionsspararen är på obestånd och genom en utbetalning kan få en varaktig lösning på sina ekonomiska problem eller om det i övrigt finns synnerliga skäl.
I förarbetena till bestämmelserna om individuellt pensionssparande anges att detta är långsiktigt och eftersom det dessutom är förenat med skattefördelar finns det starka skäl att inte tillåta ett fritt utträde. Dispensregeln är avsedd att tillämpas när en utebliven utbetalning närmast framstår som stötande. Det är således inte tillräckligt för dispens att den skattskyldige hamnat i allvarliga ekonomiska svårigheter och förhållandena är ömmande. Dispensprövningen bör, mot bakgrund av att reglerna avser ett långsiktigt pensionssparande, vara starkt restriktiv (prop. 1992/93:187 s. 142 f. och 205).
Uttalandena i förarbetena liksom praxis på området (jfr RÅ 2010 ref. 89 I och II) när det gäller dispensregeln tar särskilt sikte på den skattskyldiges ekonomiska situation och dennes behov av pensionskapitalet. Synnerliga skäl bör dock enligt Högsta förvaltningsdomstolens mening kunna föreligga även i fall då det inte finns ett uppenbart och trängande behov av kapitalet, men en inlåsning av detta ändå framstår som stötande. Frågan är därmed om det förhållandet att en insättning till ett pensionssparkonto skett av misstag kan utgöra synnerliga skäl för att medge att utbetalning får ske i förtid.
Enligt Högsta förvaltningsdomstolens mening står det klart att dispens inte kan beviljas enbart på den grunden att inbetalningar skett till ett pensionssparkonto utan att det varit pensionsspararens avsikt att de särskilda bestämmelserna för den sparformen skulle vara tillämpliga. För att synnerliga skäl ska anses föreligga bör krävas att omständigheterna i det enskilda fallet är sådana att det framstår som stötande att neka utbetalning.
R.S. har vid ett enstaka tillfälle av misstag satt in 299 000 kr på sitt pensionssparkonto trots att pengarna aldrig har varit avsedda för ett långsiktigt pensionssparande. Tvärtom var avsikten att pengarna skulle användas inom en snar framtid för köp av en bostad. Insättningen utgjordes av lånat kapital för vilket han löpande betalar ränta.
Enligt Högsta förvaltningsdomstolens mening framstår det under sådana förhållanden som stötande att neka utbetalning. Det föreligger därmed synnerliga skäl för dispens. Överklagandet ska därför bifallas.
Högsta förvaltningsdomstolen bifaller överklagandet och förordnar, med upphävande av underinstansernas avgöranden, att 299 000 kr får betalas ut från Mullen pensionssparkonto i Skandiabanken AB.
I avgörandet deltog justitieråden                 Carroll, Askersjö, Black, Williams             och                 Gäverth.             Föredragande var justitiesekreteraren Harrison.
Förvaltningsrätten i Linköping      
           (2016-02-10, Graves):
Dispens för att avsluta pensionsförsäkring kan endast medges om den             sökande är på obestånd och kan få en varaktig lösning på sin ekonomiska             situation eller om det i övrigt finns synnerliga skäl.
R.S. har inte gjort gällande att han är på obestånd, varför dispens             inte kan medges på denna grund. Vad förvaltningsrätten har att ta ställning till är därför om vad R.S. har anfört utgör synnerliga skäl. Av lagförarbeten framgår att rekvisitet synnerliga skäl ska tillämpas mycket restriktivt. Inbetalning som har skett av misstag regleras inte i lagstiftningen och             kan, med hänsyn till lagförarbeten och rättspraxis, inte anses innebära synnerliga skäl för att i förtid avsluta pensionssparkontot. Skatteverket har haft             fog för sitt beslut och överklagan ska avslås. – Förvaltningsrätten avslår överklagan.
Kammarrätten i Jönköping                 (2017-01-11, Sullivan,                 Richards             och                 Reed):
Om R.S. vill få ut pengarna från det aktuella pensionssparkontot innebär det att han önskar avsluta sitt pensionssparkonto i förtid. För detta krävs dispens. För sådan dispens föreskrivs i 58 kap. 32 § andra stycket IL att pensionsspararen är på obestånd och genom en utbetalning kan få en varaktig lösning på sina ekonomiska problem eller om det i övrigt finns synnerliga skäl.
Det har i målet inte gjorts gällande att R.S. är på obestånd. Han kan därmed inte medges dispens på den grunden. Frågan är då om det R.S. har anfört utgör synnerliga skäl.
Dispensregeln är avsedd att tillämpas när en utebliven utbetalning närmast framstår som stötande. Prövningen ska, mot bakgrund av att reglerna avser ett långsiktigt pensionssparande, vara starkt restriktiv. De omständigheter som kan ligga till grund för dispens bör vara sådana att risken för att de skulle uppkomma inte rimligen kunnat förutses av försäkringstagaren. Dispensgrunden är avsedd som en ”säkerhetsventil” i fall då mer säregna förhållanden medför ett uppenbart och trängande behov av pensionskapitalet (jfr bl.a. prop. 1992/93:187 s. 205 och prop. 1993/94:85 s. 52 f).
R.S. har uppgett att han av misstag har öppnat och satt in pengar på fel typ av konto samt att han lånat det aktuella kapitalet för att använda som handpenning till en bostad. En inlåsningseffekt av kapitalet får under dessa omständigheter anses medföra en betydande olägenhet för R.S., i synnerhet då han har förhållandevis lång tid fram till pensionsålder. Mot bakgrund av pensionssparandets långsiktiga syfte och den restriktivitet i dispensgrunderna som föreskrivs bör det emellertid, enligt kammarrättens mening, ställas höga krav på att den enskilde informerar sig om villkoren för det sparande han eller hon öppnar (jfr Kammarrätten i Jönköpings dom den 31 maj 2016 i mål nr 2327-15). En utebliven utbetalning kan därför i detta fall inte anses som stötande. Det föreligger därmed, enligt kammarrättens uppfattning, inte sådana synnerliga skäl som krävs för att medge dispens att få avsluta det nu aktuella kontot i förtid. Överklagandet ska därför avslås. – Kammarrätten avslår överklagandet.