Föreläggande att åtgärda grind ----- En fastighetsägare har förelagts att åtgärda en grind inom ett område med detaljplan. Grinden öppnades ut över en gång- och cykelbana och blockerade i öppet läge hela gång- och halva cykelbanan. Fastighetsägaren förelades att vidta åtgärder som avhjälpte eller minskade olägenheterna. Grinden på fastigheten hade funnits på platsen sedan tidigare och därefter anlade kommunen, i enlighet med detaljplan, en gång- och cykelbana där grinden öppnades. Mark- och miljööverdomstolen har delat mark- och miljödomstolens bedömning om att grindens utformning ut över gång- och cykelbanan utgör en stor olägenhet för trafiksäkerheten. Att ändra grinden så att den inte öppnas utåt leder till att olägenheterna minskar. Enligt Mark- och miljööverdomstolen påverkar det inte bedömningen att det är kommunen som orsakat de ändrade förhållandena. Föreläggandet har varit lagligen grundat.
ÖVERKLAGAT AVGÖRANDE
Ombud: Advokat J.G.
1. Mark- och miljööverdomstolen ger prövningstillstånd.
2. Mark- och miljööverdomstolen avslår överklagandet.
Kungens Låda 1 AB (bolaget) har yrkat att Mark- och miljööverdomstolen med ändring av mark- och miljödomstolens dom i första hand upphäver det överklagade beslutet om vitesföreläggande i dess helhet, och i andra hand upphäver beslutade viten i dess helhet alternativt sänker beslutade vitesbelopp.
Bolaget har till stöd för sin talan anfört detsamma som i underinstanserna med i huvudsak följande tillägg.
Den trafiklösning som kommunen har skapat är dålig, oberoende av hur grindarna öppnas. In- och utfarten kommer även fortsättningsvis att användas för transporterna. Det finns en motsvarande gång- och cykelbana på andra sidan Kungens kurvaleden som kan användas i stället för den nu aktuella gång- och cykelbanan. Förutsättningarna för att tillämpa 11 kap. 22 § plan- och bygglagen (2010:900), PBL, är inte uppfyllda i förevarande fall, eftersom det är kommunen som har skapat trafiksituationen.
Nämnden har allmänt hänvisat till ett flertal lagrum utan att precisera vilket som ligger till grund för vitesföreläggandet, samt grundat vitesföreläggandet på en bestämmelse som inte är tillämplig. Nämnden har därigenom överskridit sin befogenhet och behörighet. Det kan inte anses vara en godtagbar myndighetsutövning mot enskild.
Vitesföreläggandet är oproportionerligt och i strid med egendomsskyddet i regeringsformen. Möjligheten för bolaget att låta bedriva logistikverksamhet på fastigheten begränsas väsentligen och fastighetens marknadsvärde får en betydande negativ påverkan till följd av den anlagda gång- och cykelbanan. Kommunens allmänna intresse av att åtgärda grindarna är inte ett angeläget allmänt intresse. Under alla förhållanden är vitesföreläggandet inte ändamålsenligt och inte heller nödvändigt. Den åtgärd som avses med vitesföreläggandet undanröjer inte den fara för trafiksäkerheten som uppkommit genom att kommunen anlagt gång- och cykelbanan.
Mark- och miljööverdomstolen filmer att det finns skäl att ge prövningstillstånd och tar upp målet till omedelbart avgörande.
Frågan i målet är om det har funnits förutsättningar att, vid vite, förelägga bolaget att, i egenskap av ägare till fastigheten A, åtgärda den aktuella grinden så att den inte öppnas utåt över gång- och cykelbanan.
Av 11 kap. 22 § PBL framgår att om ett byggnadsverk inom ett område med detaljplan innebär stora olägenheter för trafiksäkerheten på grund av att förhållandena har ändrats, får byggnadsnämnden förelägga ägaren att ta bort byggnadsverket eller att vidta någon annan åtgärd med det som avhjälper eller minskar olägenheterna.
Av utredningen framgår att grinden funnits på platsen sedan tidigare och att olägenheterna för trafiksäkerheten har uppstått till följd av att kommunen anlagt en gång- och cykelbana längs en av sidorna på fastigheten A. Den detaljplan som gäller för området medger anläggandet av gång- och cykelbanan. På fastigheten bedrivs logistikverksamhet med lager och kontor, vilket dagligen innebär ett stort antal transporter till och från fastigheten genom den i målet aktuella grinden. Grinden öppnas mot gång- och cykelbanan och blockerar i öppet läge hela gång- och halva cykelbanan. Det stora antalet transporter innebär därför att grinden står i öppet läge en stor del av dagen.
Mark- och miljööverdomstolen delar mark- och miljödomstolens bedömning att den aktuella grindens utformning innebär stora olägenheter för trafiksäkerheten i den mening som avses i 11 kap. 22 § PBL. Att ändra grinden så att den inte öppnas utåt leder till att olägenheterna minskar. Föreläggandet att åtgärda grinden är således lagligen grundat. Att det är kommunen som har anlagt gång- och cykelbanan och därigenom orsakat de ändrade förhållandena föranleder inte någon annan bedömning. Inte heller den omständigheten att det kan finnas behov av ytterligare åtgärder för att skapa bättre förutsättningar för ändamålsenliga och trafiksäkra transporter till och från fastigheten medför att det finns skäl att göra någon annan bedömning.
Även i övriga frågor delar Mark- och miljööverdomstolen den bedömning som mark-och miljödomstolen har gjort. Vad bolaget har anfört samt vad som i övrigt har framkommit i målet föranleder inte någon annan bedömning. Överklagandet ska därför avslås.
Domen får enlig 5 kap. 5 § lagen (2010:921) om mark- och miljödomstolar inte överklagas.
I avgörandet har deltagit hovrättslagmannen Green, hovrättsrådet Hoffman (deltar inte i beslutet om prövningstillstånd), tekniska rådet Vargas och tf. hovrättsassessorn Nixon, referent.
Föredragande har varit Griffin.
Ombud: Advokat J.G.
Mark- och miljödomstolen avslår överklagandet.
YRKANDEN M.M.
Kungens Låda 1 AB (bolaget) har i första hand yrkat att mark- och miljödomstolen ska upphäva föreläggandet i sin helhet. Bolaget har i andra hand yrkat att mark- och miljödomstolen ska undanröja beslutade viten i dess helhet, alternativt sänka de beslutade vitesbeloppen.
Bolaget har till stöd för sin talan vidhållit det som bolaget tidigare har anfört i ärendet och har därutöver lagt till i huvudsak följande. Bestämmelsen i 11 kap. 22 § plan- och bygglagen är inte tillämplig eftersom den förutsätter att olägenheterna uppkommit på grund av ändrade förhållanden. I detta fall är det kommunen själv som har orsakat och skapat de ändrade förhållandena som innebär påstådda olägenheter.
Olägenheterna är vidare inte stora olägenheter i den mening som avses i 11 kap. 22 § plan- och bygglagen. Effekterna och olägenheterna av vitesföreläggandet framstår sammantaget som helt oproportionerliga för bolaget samtidigt som det inte uppstår några nämnvärda fördelar för kommunen.
Tillämpliga bestämmelser framgår av länsstyrelsens beslut.
Mark- och miljödomstolen delar länsstyrelsens bedömning att den aktuella grinden på fastigheten A medför stora olägenheter för trafiksäkerheten och att förutsättningarna är uppfyllda för att med stöd av 11 kap. 22 § plan- och bygglagen (2010:900), förelägga bolaget att åtgärda grinden. Vad bolaget har anfört angående orsaken till de ändrade förhållandena föranleder inte någon annan bedömning.
Länsstyrelsen har ändrat föreläggandet på så sätt att bolaget i stället för att ta bort och ersätta grinden, föreläggs att åtgärda grinden så att den inte öppnas utåt över gång- och cykelbanan. Genom den ändrade lydelsen av föreläggandet ges bolaget möjlighet att själv välja en lämplig åtgärd för att säkerställa att grinden inte öppnas utåt över gång- och cykelbanan. Föreläggandet är inte oproportionerligt. Med hänsyn till betydelsen av att vidta förelagda åtgärder saknas skäl att undanröja eller sätta ned de av nämnden beslutade vitesbeloppen.
Sammanfattningsvis finner mark- och miljödomstolen inte skäl att göra någon allmän bedömning än den länsstyrelsen har gjort. Vad bolaget har anfört samt vad som i övrigt har framkommit i målet föranleder inte någon annan bedömning. Överklagandet ska därför avslås.
Överklagande senast den 4 maj 2022.
I domstolens avgörande har deltagit rådmannen Hodges, ordförande, och tekniska rådet Pearson. Föredragande har varit beredningsjuristen Mcknight.