I mål om vitesförbud enligt (I) lagen om skydd för företagshemligheter, (II) upphovsrättslagen har käranden återkallat sin talan. Svaranden har ansetts inte ha rätt att få målet prövat enligt 13 kap. 5 § första stycket rättegångsbalken.
TV3 Broadcasting Group Limited (TV3) framställde i en d 8 sept 1997 till Stockholms TR inkommen, såsom ansökan om stämning betecknad skrift mot Kanal 5 AB (Kanal 5) följande yrkanden: TV3 yrkar att TR:n mot vite förbjuder Kanal 5 att sända avsnitt 169 och framåt - omgång två - av Vänner & Fiender och därmed utnyttja eller röja innehållet i något av avsnitten 135-168 i serien Vänner och Fiender till dess dessa visats i TV3. - Det yrkas att beslutet fattas interimistiskt utan hörande av Kanal 5.
TR:n beredde inte Kanal 5 tillfälle att yttra sig över det interimistiska yrkandet. Kanal 5 inkom emellertid självmant med "svaromål" d 8 sept 1997. Kanal 5 bestred TV3:s talan. TR:n tog ställning till det interimistiska yrkandet i ett beslut d 9 sept 1997. Yrkandet lämnades utan bifall. Beslutet överklagades inte.
Den 17 sept 1997 tillställde TR:n TV3 (genom ombudet) en skrivelse med följande lydelse: "TR:n har med hänsyn till omständigheterna ännu inte utfärdat stämning. Domstolen utgår från att Ni lämnar besked när Ni vill att detta skall ske."
Den 7 okt 1997 begärde Kanal 5 genom sitt ombud vid telefonkontakt med TR:n att stämning skulle utfärdas. TR:n utfärdade stämning samma dag. Stämningen delgavs Kanal 5 dagen därpå. Samma dag återkallade TV3 målet och begärde att det skulle avskrivas.
Kanal 5 motsatte sig att målet skulle avskrivas och hemställde med åberopande av 13 kap 5 § RB att målet skulle prövas.
TV3 yrkade att Kanal 5:s hemställan om prövning skulle avvisas.
TR:n (rådmannen Perry) anförde i slutligt beslut d 5 dec 1997:
Avskrivning eller prövning.
TV3 har i stämningsansökningen framställt ett yrkande om vitesförbud enligt 11 § lagen (1990:409) om skydd för företagshemligheter. TV3 har också enligt 13 § nämnda lag yrkat att förbudet meddelas interimistiskt, utan hörande av Kanal 5. Ett interimistiskt förbud får enligt bestämmelsen meddelas för tiden intill dess att målet slutligt har avgjorts. I bestämmelsen anges också att 15 kap 5-8 §§ RB är tillämpliga. Härav följer att förbud får meddelas utan att svaranden beretts tillfälle att yttra sig, om det är fara i dröjsmål.
I detta fall bedömde TR:n vad avser det interimistiska yrkandet att ett dröjsmål skulle medföra risk för skada. TR:n tog därför ställning till TV3:s yrkande utan att dessförinnan bereda Kanal 5 tillfälle att yttra sig. I en situation som denna anser TR:n att det normalt, med hänsyn till kärandens intressen, bör avvaktas med utfärdande av stämning tills den interimistiska frågan - i förekommande fall - prövats också av högre instans. I annat fall inskränks kärandens möjlighet att få den interimistiska frågan prövad i högre rätt (HovR:n) på samma underlag som i TR:n. Det var med beaktande härav som TR:n tillställde TV3 den nämnda skrivelsen d 17 sept 1997.
TV3 har som grund för sin inställning i frågan hävdat bl a att yrkandet som TV3 framställde d 8 sept 1997 (i stämningsansökningen) enbart avsåg interimistiskt förbud. TV3 har därför gjort gällande att det var fel av TR:n att utfärda stämning. TV3 har förklarat att denna åtgärd från TR:n föranledde återkallelsen.
Av de nämnda bestämmelserna i lagen om skydd för företagshemligheter framgår uttryckligen att ett yrkande om interimistiskt förbud är knutet till ett huvudyrkande. TV3:s uppfattning att det interimistiska förbudsyrkandet är ett slags fristående yrkande är därför felaktig. Huvudyrkandet återstår att pröva så länge käromålet inte återkallats.
Enligt 42 kap 5 § RB skall stämning utfärdas i ett fall som detta om stämningsansökningen inte avvisas, vilket inte är aktuellt. TR:n har ovan redogjort för varför domstolen dröjt med att utfärda stämning. Det skall dock anmärkas att varken käranden eller svaranden i ett mål förfogar över frågan om när stämning skall utfärdas. Det åligger domstolen att självmant och självständigt ta ställning till när detta skall ske. Domstolen är naturligtvis oförhindrad att ta intryck av parts önskemål i frågan. I detta fall där TV3 som kärande inte själv uttryckt önskemål om när stämning borde utfärdas har det ålegat domstolen att med hänsyn till omständigheterna självmant avvakta med att utfärda sådan. Dröjsmål med att utfärda stämning kan eljest vara försvarbart i ett fall med helt andra omständigheter om käranden hemställt att domstolen skall avvakta med stämnings utfärdande av ett skäl som är godtagbart.
TR:n bedömde i detta fall att det förelåg skäl att utfärda stämning sedan tiden för överklagande av TR:ns interimistiska beslut gått ut. Enligt 13 kap 5 § RB skall ett återkallat dispositivt tvistemål prövas på begäran av svaranden om käranden återkallat sin talan efter att svaranden ingått i svaromål. Fråga är nu vad som avses med att ingå i svaromål enligt bestämmelsen. Det är ostridigt att Kanal 5 efter att stämning utfärdats inte inkommit med någon handling innan återkallelsen skedde. Kanal 5 har dock gjort gällande att man ingått i svaromål innan stämning utfärdades, i första hand genom "svaromålet" till TR:n d 8 sept 1997. Kanal 5:s agerande har skett på eget initiativ, vilket måste tillmätas viss betydelse vid bedömning av frågan. Det skulle kunna finnas mera fog för uppfattningen att skriften utgör svaromål om Kanal 5 hade beretts tillfälle att yttra sig över det interimistiska yrkandet.
Kanal 5 har också såsom TR:n uppfattat saken menat att Kanal 5 vid telefonkontakter med TR:n före återkallelsen vidhållit och bekräftat redan avgivet svaromål. TR:n finner inte att telefonkontakterna kan anses innebära att svaromål enligt 13 kap 5 § RB avgetts.
TR:n finner dock under alla förhållanden att Kanal 5:s ifrågavarande vidtagna åtgärder endast kan anses ha gällt den aktuella interimistiska frågan och inte huvudfrågan. Kanal 5 kan därför inte anses ha ingått i svaromål enligt 13 kap 5 § RB innan TR:n tagit upp huvudfrågan till behandling, vilket skett först då stämning utfärdades.
Oavsett hur det förhåller sig med det nyss sagda finner TR:n att ett svaromål i formell mening inte kan avges innan stämning utfärdats. Bestämmelsen om stämning i 42 kap 5 § RB är obligatorisk. Inte ens om svaranden medgett talan i stämningsansökningen kan stämning underlåtas. Detta måste enligt TR:ns mening innebära att ett svaromål enligt 13 kap 5 § nämnda balk inte kan avges förrän stämning har utfärdats. TR:n finner därför att Kanal 5 inte har ingått i svaromål före återkallelsen. Målet skall på grund härav avskrivas.
Slut. 1. Målet avskrivs. ---.
Kanal 5 överklagade i Svea HovR och yrkade i själva saken att HovR:n skulle undanröja TR:ns beslut och visa målet åter till TR:n för fortsatt behandling.
TV3 bestred ändring.
Kanal 5 ingav och åberopade i HovR:n ett d 18 dec 1997 av professorn Wright avgivet utlåtande med rubriken "Fråga om svarandens rätt till dom då svaromål avgivits innan stämning utfärdats".
HovR:n (hovrättsråden Hökborg och Olvall referent, samt adj led, utnämnde hovrättslagmannen Frennered) fattade följande slutliga beslut, som meddelades d 13 juli 1998:
Kanal 5 har inte innan TV3 återkallat sin talan vid TR:n ingått i svaromål i den mening som avses i 13 kap 5 § RB. Den omständigheten att TR:n bort utfärda stämning i målet utan att avvakta att dess beslut d 9 sept 1997 vann laga kraft föranleder inte någon annan bedömning. TR:ns åtgärd att avskriva målet har således varit riktig. ---.
HovR:n lämnar vid dessa överväganden överklagandet utan bifall.
Kanal 5 (ombud advokaten Byrd) överklagade och yrkade i själva saken att HD skulle undanröja det överklagade beslutet och visa målet åter till TR:n för fortsatt handläggning.
TV3 (ombud advokaten Williams) bestred bifall till överklagandet.
Efter en första föredragning av målet, sedan prövningstillstånd meddelats, fattade HD d 15 mars 2000 följande beslut: "Enligt 13 kap 5 § 1 st RB gäller att ett av käranden återkallat mål skall prövas på yrkande av svaranden om två förutsättningar är uppfyllda, nämligen dels att svaranden före återkallelsen har ingått i svaromål, dels att saken är sådan att förlikning därom är tillåten.
I sina inlagor har parterna framfört sina synpunkter på frågan om Kanal 5 kan anses ha ingått i svaromål trots att dess inlaga ingivits innan stämning utfärdats i målet.
Däremot har parterna inte uttalat sig i frågan huruvida målet, som avser meddelande av vitesförbud, är av sådan art att förlikning därom är tillåten. HD bereder parterna tillfälle att senast d 12 april 2000 framföra sina synpunkter på denna fråga."
TV3 angav som sin ståndpunkt och åberopade, utöver den grund som tidigare angivits, att saken inte var sådan att förlikning därom var tillåten. Kanal 5 angav som sin ståndpunkt följande. Avgörande för frågan om målet till sin karaktär är sådant att förlikning om saken är tillåten eller inte tillåten är arten av själva tvistefrågan. Målet rör frågan huruvida Kanal 5 äger rätt att visa och vidta andra åtgärder med avsnitt till en TV-serie eller om Kanal 5 såsom TV3 yrkat skall förbjudas att vidta sådana åtgärder på grund av att Kanal 5 därigenom angriper företagshemligheter som påstås tillkomma TV3. Denna tvistefråga är enligt Kanal 5 uteslutande av sådan art att förlikning därom är tillåten, varför målet i sin helhet är att anse som dispositivt.
Målet avgjordes efter föredragning d 5 sept 2000.
Föredraganden, RevSekr Thornefors, föreslog i betänkande att HD skulle meddela följande beslut: Skäl. Kanal 5 har till grund för yrkandet om återförvisning anfört att TR:n felaktigt har skrivit av målet trots att Kanal 5 har gett in svaromål i den mening som avses i 13 kap 5 § RB och yrkat att målet skall prövas.
TV3 har däremot invänt i första hand att den handling genom vilken bolaget väckt talan vid TR:n inte är en ansökan om stämning utan en ansökan om ett interimistiskt förbud för Kanal 5 att sända angivna televisionsprogram. På de skäl TR:n anfört kan emellertid inlagan inte bedömas vara någonting annat än en ansökan om stämning.
Enligt 13 kap 5 § 1 st RB skall, sedan käranden återkallat sin talan, ett dispositivt mål prövas om svaranden har ingått i svaromål och yrkat att prövning sker.
En grundläggande förutsättning för att lagrummet skall tillämpas är alltså att målet är ett tvistemål där förlikning är tillåten. Yrkandet om vite är till sin natur av offentligrättslig art. I den delen är målet indispositivt. Genom en dom skulle dock avgöras om svaranden har rätt att sända de omtvistade tv-avsnitten. Den delen av målet är dispositivt. Sammantaget kan målet betecknas som ett dispositivt mål med ett indispositivt inslag.
Sedan TV3 ansökt om stämning d 8 sept 1997 gav Kanal 5 samma dag till TR:n in en handling benämnd svaromål. Efter det att TR:n d 7 okt 1997 utfärdat stämning återkallade TV3 d 8 okt 1997 sin talan. Samma dag delgavs Kanal 5 stämning i målet samt återkallade TV3 sin talan, bl a sedan muntliga kontakter förekommit mellan ordföranden i målet och ombuden.
En ytterligare förutsättning enligt 13 kap 5 § RB för att prövning av målet skall ske är således att svaranden har gett in ett svaromål. Kanal 5 har hävdat att handlingen som bolaget gav in till TR:n d 8 sept 1997 utgör ett svaromål i RB:s mening eller att i vart fall de hänvisningar till handlingen som Kanal 5 gjort vid samtal med ordföranden d 8 okt 1997 är att jämställa med ingivande av svaromål.
Enligt 42 kap 5 § RB skall TR:n, om ansökningen om stämning inte avvisas, utfärda stämning på svaranden att svara på käromålet. Enligt de följande lagrummen skall förberedelse därefter äga rum och svaranden vid denna avge svaromål, vilket skall innehålla bl a klara ställningstaganden till käromålet.
Av lagtexten framgår att rätten avgör när stämning skall utfärdas. Regelmässigt skall detta ske snarast möjligt. Något utrymme att, på de skäl som TR:n angett, dröja med att utfärda stämning finns inte. TR:ns dröjsmål i förevarande fall med att utfärda stämning kan dock inte anses utgöra ett grovt rättegångsfel.
Ett svaromål kan avges först efter det att stämning har utfärdats i målet. Den handling som Kanal 5 gav in d 8 sept 1997 till TR:n utgör därför inte ett svaromål i RB:s mening. Då svaromål skall avges i skriftlig form innebär inte heller de muntliga hänvisningar som Kanal 5 gjort till handlingen att svaromål har getts in. TR:ns åtgärd att skriva av målet har därför varit riktig.
HD:s avgörande. HD lämnar Kanal 5 AB:s yrkande om återförvisning utan bifall.
HD (JustR:n Wagner, Washington, referent, Coleman, Watts och Johnson) fattade i själva saken följande slutliga beslut:
Skäl.
Den 8 sept 1997 ingav TV3 till Stockholms TR en "Ansökan om stämning" enligt vilken saken gällde "Angrepp på företagshemlighet; nu yrkande om förbud enligt lagen (1990:409) om skydd för företagshemligheter § 11, jämväl interimistiskt". TV3 yrkade att TR:n vid vite skulle förbjuda Kanal 5 att sända vissa avsnitt av programserien Vänner & Fiender och därmed utnyttja eller röja innehållet i andra avsnitt av serien tills dessa visats i TV3. Vidare yrkade TV3 att beslutet skulle fattas interimistiskt utan hörande av Kanal 5. I inlagan utvecklade TV3 grunderna för sin talan.
Samma dag ingav Kanal 5 till TR:n en inlaga, rubricerad "svaromål", i vilken Kanal 5 bestred de yrkanden som framställts av TV3 och utvecklade grunderna för bestridandet.
TR:n utfärdade stämning på Kanal 5 först d 7 okt 1997. Stämningen delgavs Kanal 5 påföljande dag. Sistnämnda dag, dvs d 8 okt 1997, återkallade TV3 sin talan, varefter Kanal 5 d 17 okt 1997 begärde prövning av målet enligt 13 kap 5 § RB.
Som framgått har TV3 själv angivit att saken gällde förbud enligt 11 § lagen om skydd för företagshemligheter och interimistiskt förbud enligt samma lag. I 11 § föreskrivs att den som har angripit en företagshemlighet som avses i lagen kan, på talan av den som utsatts för det rättsstridiga angreppet, av domstol vid vite förbjudas att utnyttja eller röja hemligheten. I 13 § föreskrivs vidare att om den som har ansökt om vitesförbud enligt 11 § visar sannolika skäl för att företagshemlighet har angripits och det skäligen kan befaras att svaranden genom att fortsätta angreppet förringar värdet av företagshemligheten, domstolen får meddela vitesförbud för tiden intill dess målet slutligt har avgjorts eller annat har förordnats.
Den som vill få till stånd ett interimistiskt vitesförbud enligt 13 § måste alltså inleda med att väcka talan enligt 11 §. Lämnas det interimistiska yrkandet utan bifall kvarstår yrkandet om vitesförbud enligt 11 §. Det är mot denna bakgrund man får se TV3:s åtgärd att återkalla sin talan i målet d 8 okt 1997 och begära att TR:n skulle avskriva målet.
Med anledning av TV3:s återkallelse har Kanal 5 begärt prövning av målet enligt 13 kap 5 § RB. I första stycket av den paragrafen föreskrivs att om käranden återkallar sin talan sedan svaranden ingått i svaromål målet skall prövas, om svaranden begär det och saken är sådan att förlikning därom är tillåten. Det sistnämnda innebär att svaranden har rätt till prövning endast om målet är dispositivt. En första fråga är därför om TV3:s talan är sådan att förlikning därom är tillåten så att parterna kan få den stadfäst enligt 17 kap 6 § RB.
TV3:s talan avser ett med offentligrättsligt vite sanktionerat förbud. Såsom framgår av den fakultativa utformningen av 11 § lagen om skydd för företagshemligheter föreligger det inte någon ovillkorlig rätt att få ett sådant förbud utfärdat även om det i lagen föreskrivna kriterierna i och för sig är uppfyllda. Det åligger vidare domstol att, inom ramen för kärandens yrkande, ansvara för att ett förbud fyller erforderliga krav på entydighet och konkretisering. Det ankommer också på domstolen att självständigt ta ställning till vitesbeloppet. (Jfr bl a prop 1974:4 s 221, 1985/86:86 s 41 och 1993/94:122 s 67.) Någon möjlighet för parterna att förlikas när det gäller omfattningen och sanktioneringen av ett vitesförbud enligt lagen föreligger alltså inte.
På grund av det anförda skall TR:ns avskrivningsbeslut stå fast.
HD:s avgörande. HD lämnar Kanal 5 AB:s yrkande om återförvisning utan bifall.
TV3 Broadcasting Group Limited (TV3) framställde i en d 4 sept 1997 till Stockholms TR inkommen, såsom ansökan om stämning betecknad skrift mot Kanal 5 AB (Kanal 5) följande yrkanden: TV3 yrkar i första hand att TR:n förbjuder Kanal 5 att vidta åtgärd som innefattar mångfaldigande, spridning, visning, eller medverkan därtill, av avsnitt av TV serien Vänner & Fiender.
I andra hand yrkas att TR:n förbjuder Kanal 5 att vidta åtgärd som innefattar mångfaldigande, spridning, visning, eller medverkan därtill, av en resumé av, eller delar av, avsnitt som tidigare sänts i TV3 och för vilka TV3 alltjämt innehar visningsrätten.
Om förstahandsyrkandet ej skulle bifallas yrkas att TR:n förbjuder Kanal 5 att vidta åtgärd som innefattar mångfaldigande, spridning, visning, eller medverkan därtill, av en resumé av, eller delar av, de ännu inte visade avsnitten 135-168 i serien Vänner & Fiender.
Det yrkas att samtliga förbud meddelas interimistiskt, utan hörande av Kanal 5, och att förbudet förenas med vite, förslagsvis 25 miljoner kr.
TR:n tog (utan att ha berett Kanal 5 tillfälle att yttra sig) ställning till det interimistiska yrkandet i ett beslut d 4 sept 1997. Yrkandet lämnades utan bifall. TV3 överklagade beslutet i Svea HovR. I ett beslut d 10 sept 1997 undanröjde HovR:n TR:ns beslut och återförvisade målet till TR:n för fortsatt handläggning.
Inte heller vid den fortsatta handläggningen beredde TR:n Kanal 5 tillfälle att yttra sig över det interimistiska yrkandet. Kanal 5 inkom emellertid självmant med skriftligt "svaromål" vari TV3:s talan bestreds. Skriften översändes till TV3 för kännedom. TV3 yttrade sig över skriften. TR:n tog härefter i ett beslut d 16 sept 1997 förnyad ställning till det interimistiska förbudsyrkandet. TR:n lämnade i beslutet yrkandet utan bifall. Dagen därpå tillställde TR:n TV3 (genom ombudet) en skrivelse med följande lydelse. "TR:n har med hänsyn till omständigheterna ännu inte utfärdat stämning. Domstolen utgår från att Ni lämnar besked när Ni vill att detta skall ske."
Beslutet d 16 sept 1997 överklagades av TV3. Svea HovR lämnade överklagandet utan bifall i ett beslut d 7 okt 1997.
Sistnämnda dag begärde Kanal 5 genom sitt ombud vid telefonkontakt med TR:n att stämning skulle utfärdas. TR:n utfärdade stämning samma dag. Stämningen delgavs Kanal 5 dagen därpå. Samma dag återkallade TV3 målet och begärde att det skulle avskrivas.
Kanal 5 motsatte sig att målet skulle avskrivas och hemställde med åberopande av 13 kap 5 § RB att målet skulle prövas.
TV3 yrkade att Kanal 5:s hemställan om prövning skulle avvisas.
TR:n (rådmannen Perry) anförde i slutligt beslut d 5 dec 1997:
Avskrivning eller prövning.
TV3 har i stämningsansökningen framställt ett yrkande om vitesförbud enligt 53 a § 1 st upphovsrättslagen. TV3 har också enligt andra stycket nämnda paragraf yrkat att förbudet meddelas interimistiskt, utan hörande av Kanal 5. Ett interimistiskt förbud får enligt bestämmelsen meddelas för tiden intill dess att målet slutligt har avgjorts; om ett dröjsmål skulle medföra risk för skada får sådant förbud meddelas utan att svaranden dessförinnan beretts tillfälle att yttra sig.
I detta fall --- se TR:ns beslut under I, 2 st, --- d 17 sept 1997.
TV3 har som grund för sin inställning i frågan i första hand hävdat att yrkandet som TV3 framställde d 4 sept 1997 (i stämningsansökningen) enbart avsåg interimistiskt förbud och att yrkandet härom på vissa angivna skäl skall handläggas som "ett fristående yrkande om säkerhetsåtgärd enligt 15 kap RB". Enligt TV3 återstår ingenting att pröva i målet efter HovR:ns beslut d 7 okt 1997, vilket inte överklagats. TV3 har därför hävdat att det var fel av TR:n att utfärda stämning. TV3 har vidare förklarat att denna åtgärd från TR:n föranledde återkallelsen, dock att återkallelsen inte var nödvändig eftersom frågan om interimistiskt förbud förfallit genom HovR:ns beslut.
Av 53 a § upphovsrättslagen framgår uttryckligen att ett yrkande om interimistiskt förbud enligt andra stycket är knutet till ett huvudyrkande enligt första stycket. TV3:s uppfattning att det interimistiska förbudsyrkandet är ett fristående yrkande är därför felaktig. Huvudyrkandet återstår att pröva så länge käromålet inte återkallats.
Enligt 42 kap 5 § RB --- se TR:ns beslut under I, 5 st, --- ett skäl som är godtagbart.
TR:n bedömde i detta fall att det förelåg skäl att utfärda stämning sedan HovR:n prövat TV3:s överklagande i beslutet d 7 okt 1997. Såsom redan nämnts utfärdades stämning dagen därpå och återkallades målet samma dag.
Enligt 13 kap 5 § RB skall ett återkallat dispositivt tvistemål prövas på begäran av svaranden om käranden återkallat sin talan efter att svaranden ingått i svaromål. Fråga är nu vad som avses med att ingå i svaromål enligt bestämmelsen. Det är ostridigt att Kanal 5 efter att stämning utfärdats inte inkommit med någon handling innan återkallelsen skedde. Kanal 5 har dock gjort gällande att man ingått i svaromål innan stämning utfärdades genom skrift d 9 sept 1997 till Svea HovR då frågan om interimistiskt förbud prövades där och genom "svaromålet" till TR:n d 11 sept 1997. Kanal 5:s agerande har skett på eget initiativ, vilket måste tillmätas viss betydelse vid bedömning av frågan. Det skulle kunna finnas mera fog för uppfattningen att skrifterna utgör svaromål om Kanal 5 hade beretts tillfälle att yttra sig över det interimistiska yrkandet.
Kanal 5 har också - -- se TR:ns beslut under I, 8-10 st, - -- på grund härav avskrivas.
Slut. l. Målet avskrivs. ---.
Kanal 5 överklagade i Svea HovR och yrkade i själva saken att HovR:n skulle undanröja TR:ns beslut samt visa målet åter till TR:n för fortsatt behandling.
TV3 bestred ändring.
Kanal 5 ingav och åberopade i HovR:n samma utlåtande av professorn Wright som omnämnts under I.
HovR:n (hovrättsråden Hökborg och Olvall, referent, samt adj led, utnämnde hovrättslagmannen Frennered) fattade följande slutliga beslut, som meddelades d 13 juli 1998:
Kanal 5 har inte innan TV3 återkallade sin talan vid TR:n ingått i svaromål i den mening som avses i 13 kap 5 § RB. Den omständigheten att TR:n bort utfärda stämning i målet utan att avvakta HovR:ns beslut d 7 okt 1997 föranleder inte någon annan bedömning. TR:ns åtgärd att avskriva målet har således varit riktig.
HovR:n lämnar vid dessa överväganden överklagandet utan bifall.
Kanal 5 (ombud advokaten Byrd) överklagade och yrkade i själva saken att HD skulle undanröja det överklagade beslutet och visa målet åter till TR:n för fortsatt handläggning.
TV3 (ombud advokaten Williams) bestred bifall till överklagandet.
HD fattade d 15 mars 2000 i detta mål ett beslut av samma innehåll som det under I återgivna beslutet av samma dag, och parternas yttranden i anledning av beslutet motsvarar vad som återgivits under I.
Målet avgjordes efter föredragning d 5 sept 2000.
Föredraganden, RevSekr Thornefors, föreslog i betänkande att HD skulle meddela följande beslut: Skäl. Kanal 5 --- se betänkandet under I, 1 st, - - - skall prövas.
TV3 har häremot invänt i första hand att den handling genom vilken bolaget väckt talan vid TR:n inte är en ansökan om stämning utan en ansökan om ett interimistiskt förbud för Kanal 5 att använda sig av angivna tv-avsnitt. På de skäl TR:n anfört kan emellertid TV3:s inlaga inte bedömas vara någonting annat än en ansökan om stämning.
Enligt 13 kap 5 § RB --- se betänkandet under I, 3 st, --- prövning sker.
En grundläggande förutsättning för att lagrummet skall tillämpas är alltså att målet är ett tvistemål där förlikning är tillåten. Yrkandet om vite är till sin natur av offentligrättslig art. I den delen är målet indispositivt. Genom en dom skulle dock avgöras om svaranden har rätt att disponera över de omtvistade tv-avsnitten. Den delen av målet är dispositiv. Sammantaget kan målet betecknas som ett dispositivt mål med ett indispositivt inslag.
Sedan TV3 ansökt om stämning d 4 sept 1997 gav Kanal 5 d 11 sept 1997 till TR:n in en handling benämnd svaromål. Efter det att TR:n d 7 okt 1997 utfärdat stämning återkallade TV3 d 8 okt 1997 sin talan, bl a sedan muntliga kontakter förekommit mellan ordföranden i målet och ombuden.
En ytterligare förutsättning enligt 13 kap 5 § RB för att prövning av målet skall ske är således att svaranden har gett in ett svaromål. Kanal 5 har hävdat att handlingen som bolaget gav in till TR:n d 11 sept 1997 utgör ett svaromål i RB:s mening eller att i vart fall de hänvisningar till handlingen som Kanal 5 gjorde vid samtalet med ordföranden d 8 okt 1997 är att jämställa med ingivande av svaromål.
Enligt 42 kap 5 § RB --- se betänkandet under I, 7-8 st, --- rättegångsfel.
Ett svaromål kan avges först efter det att stämning har utfärdats. Den handling som Kanal 5 gav in d 11 sept 1997 till TR:n utgör därför inte ett svaromål i RB:s mening. Då svaromål skall avges i skriftlig form innebär inte heller de muntliga hänvisningar som Kanal 5 vid telefonsamtal gjort till handlingen att ett svaromål har getts in. TR:ns åtgärd att skriva av målet har därför varit riktig.
HD:s avgörande. HD lämnar Kanal 5 AB:s yrkande om återförvisning utan bifall.
HD (JustR:n Wagner, Washington, referent, Coleman, Watts och Johnson) fattade i själva saken följande slutliga beslut: Skäl. Den 4 sept 1997 ingav TV3 till Stockholms TR en "Ansökan om stämning" enligt vilken saken gällde "Upphovsrättsintrång; nu yrkande om interimistiskt förbud jml upphovsrättslagens § 53 a". TV3 yrkade att TR:n vid vite skulle förbjuda Kanal 5 att vidta åtgärd som innefattade mångfaldigande, spridning eller visning av avsnitt av programserien Vänner & Fiender eller medverkan därtill. I andra hand yrkade TV3 att TR:n skulle meddela ett liknande förbud med avseende på resuméer eller delar av avsnitt av serien i fråga. I inlagan yrkades vidare att förbud skulle meddelas interimistiskt utan hörande av Kanal 5. I inlagan utvecklade TV3 grunderna för sin talan.
Sedan TR:n samma dag lämnat det interimistiska yrkandet utan bifall och HovR:n d 10 sept 1997 undanröjt detta beslut och återförvisat målet till TR:n, ingav Kanal 5 d 11 sept 1997 till TR:n en inlaga, rubricerad "svaromål", i vilken Kanal 5 bestred de yrkanden som framställts av TV3 och utvecklade grunderna för bestridandet.
TR:n utfärdade stämning på Kanal 5 först d 7 okt 1997. Stämningen delgavs Kanal 5 påföljande dag. Sistnämnda dag, dvs d 8 okt 1997, återkallade TV3 sin talan, varefter Kanal 5 d 17 okt 1997 begärde prövning av målet enligt 13 kap 5 § RB.
Som framgått har TV3 angivit att saken gällde förbud enligt 53 a § upphovsrättslagen. Första stycket av denna paragraf innebär bl a att den som har vidtagit en åtgärd som innebär intrång i upphovsrätt kan, på talan av upphovsmannen eller hans rättsinnehavare eller den som på grund av upplåtelse har rätt att nyttja verket, av domstol vid vite förbjudas att fortsätta med åtgärden. Andra stycket av samma paragraf innebär vidare att om käranden visar sannolika skäl för att åtgärd som innebär intrång förekommer och det skäligen kan befaras att svaranden genom att fortsätta med åtgärden förringar värdet av den ensamrätt som upphovsrätten medför, domstolen får meddela vitesförbud för tiden intill dess målet slutligt har avgjorts eller annat har förordnats.
Den som vill få till stånd ett interimistiskt vitesförbud enligt 53 a § 2 st måste alltså inleda med att väcka talan enligt första stycket samma paragraf. Lämnas det interimistiska yrkandet utan bifall kvarstår yrkandet om vitesförbud enligt första stycket. Det är mot denna bakgrund man får se TV3:s åtgärd att återkalla sin talan i målet d 8 okt 1997 och begära att TR:n skulle avskriva målet.
Med anledning - -- se HD:s slutliga beslut under I, 6 st, --- 17 kap 6 § RB.
TV3:s talan avser ett med offentligrättsligt vite sanktionerat förbud. Såsom framgår av den fakultativa utformningen av 53 a § upphovsrättslagen föreligger det inte någon ovillkorlig rätt att få ett sådant förbud utfärdat även om de i lagen föreskrivna kriterierna i och för sig är uppfyllda. Det åligger vidare domstol att, inom ramen för kärandens yrkande, ansvara för att ett förbud fyller erforderliga krav på entydighet och konkretisering. Det ankommer också på domstolen att självständigt ta ställning till vitesbeloppet. (Jfr bl a prop 1974:4 s 221, 1985/86:86 s 41 och 1993/94:122 s 67.) Någon möjlighet för parterna att förlikas när det gäller omfattningen och sanktioneringen av ett vitesförbud enligt lagen föreligger alltså inte.
På grund av det anförda skall TR:ns avskrivningsbeslut stå fast.
HD:s avgörande. HD lämnar Kanal 5 AB:s yrkande om återförvisning utan bifall.
HD:s beslut i de båda målen meddelades d 27 sept 2000 (mål nris (I) Ö 3333-98 och (II) Ö 3334-98).