Ersättning för kostnader i ärenden och mål om skatt m.m. / Oriktig uppgift om båtinnehav i fåmansföretag hade inte visats föreligga (eftertaxering och skattetillägg undanröjdes)
Not 112. Överklagande av AB Fernandez & Powers ang. eftertaxering för inkomst samt skattetillägg. - Skattemyndigheten i Södermanlands län ansökte om att City-Kappor i Katrineholm AB, numera AB Good, skulle åsättas eftertaxering för ett belopp av 234 195 kr samt påföras skattetillägg på motsvarande underlag på grund av att bolaget tillgodofört sig värdeminskningsavdrag för inventarier med för högt belopp. - Bolaget bestred bifall till skattemyndighetens yrkanden. Bolaget anförde bl.a. följande. Bolaget har vid flera tillfällen påpekat att det vid alla inköp av inventarier för uthyrning funnits beräkningar som visat att det funnits rimliga möjligheter till positiva avkastningar på investeringarna. Konjunkturnedgången och den försvunna efterfrågan var naturligtvis inte en situation som bolaget hade med i inköpskalkylerna. Att i efterhand klassa bolagets ekonomiska misslyckande som en privat affär för företagsledaren är ett cyniskt betraktelsesätt utan förankring i verkligheten. Belysande för orimligheten i granskningsmännens synsätt är den självklara skatteplikt som skulle ha förespråkats om inventarierna hade kunnat uthyras med vinst. -Länsstyrelsen i Södermanlands län (1996-11-27, ordf. Solomon): Eftertaxering. En avgörande fråga i målet är om dåvarande City-Kappor i Katrineholm AB, som under våren 1989 inköpt fyra fritidsbåtar till ett sammanlagt pris av 2 573 482 kr exklusive moms, skall anses ha köpt båtarna uteslutande eller så gott som uteslutande för företagsledarens eller honom närstående persons privata bruk eller om båtarna kan anses ingå i en av bolaget bedriven uthyrningsrörelse, vilken även omfattar biluthyrning m.m., och där grunda rätt till värdeminskningsavdrag. En motsvarande fråga gäller också en under år 1987 inköpt personbil av märke Porsche. För det fall att ifrågavarande inventarier inte skall anses grunda rätt till värdeminskningsavdrag gäller slutligen frågan om bolaget lämnat sådant oriktigt meddelande att förutsättningar för eftertaxering enligt 114 § taxeringslagen i tidigare lydelse föreligger. - Skattemyndigheten har i ansökan redogjort för lagbestämmelser samt bolagets och myndighetens uppfattningar i sakfrågorna. - Länsrättens bedömning. - Bolaget har vid ungefär samma tidpunkt under våren 1989 inköpt fyra båtar för 2 573 482 kr exklusive moms. Bolaget har anfört att verksamheten med de inköpta båtarna inte gav det ekonomiska utbyte som var tänkt och att intresset för att hyra objekten av flera orsaker varit ringa. Länsrätten anser att det på grundval av utredningen i målet inte kan uteslutas att bolaget verkligen haft ett vinstsyfte med de aktuella båtarna och att de sålunda anskaffats av företagsekonomiska skäl. Även om det får anses sannolikt att båtarna i någon mån också kommit att användas privat av företagsledaren med flera finner länsrätten att det inte visats föreligga tillräckliga skäl att vägra bolaget att vid här aktuell taxering betrakta de fyra båtarna som inventarium i uthyrningsrörelse som bolaget bedrivit. - När det gäller den under år 1987 köpta Porschebilen har länsrätten i dom den 22 december 1995 beslutat eftertaxera bolaget för vid 1989 års taxering yrkad och medgiven värdeminskning med avrundat 95 890 kr (mål S 323-94). - Om de ovan nämnda båtarnas värde men inte Porschebilens värde medräknas i avskrivningsunderlaget, och detta i övrigt bestäms enligt skattemyndighetens beräkning, finner länsrätten att det värdeminskningsavdrag som bolaget erhållit vid 1990 års taxering inte är för högt. Anledning till eftertaxering föreligger sålunda inte. - Skattetillägg. I konsekvens med utgången 1 eftertaxeringsfrågan saknas grund för påförande av skattetillägg. - Länsrätten avslår ansökan om eftertaxering och påförande av skattetillägg. - Hos kammarrätten fullföljde skattemyndigheten sin talan. - Bolaget bestred bifall till överklagandet. - Kammarrätten i Stockholm (1998-04-24, Payne, Smith, Murray): Av handlingarna i målet framgår bl.a. följande. Bolaget bedrev under aktuellt beskattningsår rörelse i form av bl.a. finansiell leasing av bilar. I början av år 1989 inköptes fyra fritidsbåtar för sammanlagt 2 573 482 kr, exklusive mervärdeskatt. Enligt uthyrningsavtal, daterat den 2 maj 1989, uppdrog bolaget åt Rent-a-Boat AB att korttidsuthyra båtarna under säsongen 1989 samt aktivt arbeta för att anvisa köpare av båtarna till ägaren. Om Rent-a-Boat AB anvisade köpare och försäljning genomfördes skulle provision med 15 procent av köpesumman utgå. Ingen provision vid korttidsuthyrning av båtarna är fastställd i avtalet. Några intäkter av verksamheten inflöt inte under år 1989. Anledningen härtill var, enligt vad bolaget uppgett, att båtarna drabbades av flera kantringar och haverier. Under det efterföljande räkenskapsåret 1 maj 1990 - 30 april 1991 redovisades intäkter från båthyrning med 49 105 kr, exklusive mervärdeskatt, varav 21 045 kr härrörde från uthyrning av systerbolaget, Johnson damkonfektion AB. I början av år 1991 anskaffade bolaget ytterligare en fritidsbåt. För denna båt träffades för säsongen 1991 ett uthyrningsavtal, med Long, med motsvarande villkor som det ovan nämnda avtalet. För såväl år 1989 som år 1990 har avskrivningar för båtarna belastat bolaget med belopp som avsevärt överstigit intäkterna vid uthyrningen. På grund av det anförda och till vad som i övrigt framkommit i målet finner kammarrätten att fritidsbåtarna anskaffats uteslutande eller så gott som uteslutande för företagsledarens, L.A:s, eller honom närstående persons privata bruk. - Kammarrätten har i dom denna dag (mål nr 1619-1996), i likhet med länsrätten, funnit att Porsche-bilen anskaffats uteslutande eller så gott som uteslutande för företagsledarens, L.A:s, eller honom närståendes privata bruk. - Bolaget är därför inte berättigat till avdrag för värdeminskning av nämnda inventarier. - Med beaktande av att detta först framkommit vid revision har bolaget lämnat sådana oriktiga uppgifter som utgör grund för eftertaxering och skattetillägg. Grund för eftergift av skattetillägget har inte visats föreligga. - Kammarrätten beslutar, med bifall till överklagandet och med ändring av länsrättens dom, eftertaxera AB Fernandez & Powers till statlig inkomstskatt. Bolagets taxerade och beskattningsbara inkomst skall härvid bestämmas till 234 700 kr. Kammarrätten påför bolaget skattetillägg med 40 procent av den skatt som belöper på eftertaxeringen. - Hos Regeringsrätten yrkade AB Good (bolaget) att Regeringsrätten, med undanröjande av kammarrättens dom, skulle fastställa länsrättens dom. - Bolaget vidhöll att båtarna utgjorde inventarier i bolagets rörelse och att det därför inte fanns förutsättningar för att eftertaxera bolaget och påföra skattetillägg. Vidare yrkade bolaget ersättning för sina ombudskostnader avseende handläggning av skattemålen 4593--4594-1998 i Regeringsrätten med sammanlagt 80 250 kr exklusive mervärdesskatt. - Riksskatteverket (RSV) bestred ändringsyrkandet och hävdade att förutsättningar för eftertaxering och skattetillägg föreligger i enlighet med kammarrättens bedömning. - Bolaget anförde till stöd för sin talan i huvudsak följande. Bolaget bedrev sedan tidigare leasingverksamhet med bilar. Att starta en leasingverksamhet även med båtar var därför inte främmande för bolagets verksamhet. Båtarna var utförligt redovisade i bolagets deklaration. Uppgifterna fanns tillgängliga redan innan taxeringsrevisionen. Anskaffningarna var tydligt angivna i bolagets inventarieförteckning och avskrivningar m.m. framgick av bokföringen. Att sedan den nystartade verksamheten inte gav förväntad lönsamhet får tillskrivas den vikande konjunkturen och kan inte föranleda att båtarna skall anses anskaffade för företagsledarens personliga bruk. Det var för övrigt inte möjligt för honom själv, hans hustru och då minderåriga barn att utnyttja alla båtarna till 95 procent. Att någon av båtarna stått till företagsledarens disposition saknar betydelse för tillämpningen av 35 § 1 a mom. första stycket kommunalskattelagen (1928:370), KL. Beskattning har skett för denna dispositionsrätt. Vidare betalade företagsledaren sammanlagt 175 375 kr för att han tre veckor varje sommar under åren 1989-1997 disponerade en av båtarna. - RSV hänvisade till företagen revision och anslöt sig till kammarrättens bedömning att de i målet aktuella båtarna fick anses anskaffade uteslutande eller så gott som uteslutande för privat bruk. Vidare anförde RSV bl.a. följande. Enligt RSV:s uppfattning har det inte framkommit att bolaget bedrivit en båtuthyrningsrörelse. Även om Regeringsrätten skulle bedöma att båtarna inte har anskaffats uteslutande eller så gott som uteslutande för företagsledarens eller honom närståendes privata bruk anser RSV att avdrag för värdeminskning på båtarna inte skall medges. I förarbetena till lagstiftningen om slopandet av stoppreglerna, prop. 1999/2000:15 s. 68, förutsätts att egendom som varken är eller kan väntas bli till nytta för företaget inte är avdragsgill enligt 20 § KL. Enligt propositionsuttalandet omfattar avdragsförbudet såväl själva anskaffningen - omedelbart avdrag eller årliga värdeminskningsavdrag - som löpande utgifter för drift och underhåll. Av bolaget yrkade värdeminskningsavdrag skall därför nedsättas med 234 195 kr. I likhet med kammarrätten anser RSV att förutsättningar för eftertaxering föreligger och att skattetillägg skall utgå med 40 procent av den skatt som belöper på det eftertaxerade beloppet. - Regeringsrätten (2002-07-05, Trevino, Morris, Hall, Fernandez, Dexe): Skälen för Regeringsrättens avgörande. I målet är det fråga om eftertaxering på den grunden att bolaget inte skulle ha rätt till värdeminskningsavdrag för fyra fritidsbåtar inköpta år 1989 för 3 195 142 kr. RSV gör därvid gällande att båtarna varit avsedda uteslutande eller så gott som uteslutande för företagsledarens eller hans närståendes privata bruk och att båtarna i vart fall varken var eller kunde väntas bli till nytta för bolaget samt att bolaget av dessa skäl inte har rätt till avdraget. Vidare hävdar RSV att bolaget lämnat oriktig uppgift genom att inte i deklarationen närmare redogöra för verksamheten med de anskaffade båtarna och omfattningen av uthyrningen och att förutsättningar för eftertaxering därför föreligger. - Vad bolaget uppgett om avsikten med förvärvet av de fyra fritidsbåtarna, uthyrningsverksamhetens uppläggning och omfattning samt företagsledarens privata bruk av båtarna har inte vederlagts av utredningen i målet. Varken dessa omständigheter eller vad som i övrigt framkommit visar enligt Regeringsrättens mening att båtarna uteslutande eller så gott som uteslutande varit avsedda för företagsledarens eller honom närstående persons privata bruk. Skäl att på denna grund vägra bolaget värdeminskningsavdrag föreligger därför inte. Vad RSV i övrigt anfört kan inte heller anses utgöra tillräckligt skäl för att vägra bolaget sådant avdrag. Alltså finns ingen grund för att eftertaxera bolaget eller att påföra bolaget skattetillägg. Överklagandet skall därför bifallas. - I fråga om ersättning för kostnader gäller enligt 3 § lagen (1989:479) om ersättning för kostnader i ärenden och mål om skatt m.m. att en skattskyldig, som i ett ärende eller mål haft kostnader för ombud eller biträde, utredning eller annat som skäligen behövts för att ta till vara hans rätt, efter framställning har rätt till ersättning bl.a. om den skattskyldige helt eller delvis vinner bifall till sina yrkanden. Bolagets överklagande har bifallits. Som underlag för yrkad ersättning har bolaget gett in ett antal fakturakopior avseende konsultationer i skattefrågor där det inte närmare anges vad ersättningsbeloppen avser. Av fakturakopiorna framgår vidare att konsultationerna i ett fall avsett ett företag som inte berörs av den i detta mål aktuella skattefrågan men där företagsledaren i bolaget har betydande intressen. Det finns dock inte anledning att ifrågasätta att bolaget haft kostnader för målet i Regeringsrätten. Mot bakgrund av det bristande underlaget för kostnadsyrkandet och med hänsyn främst till att något egentligt nytt i sak eller i form av rättslig argumentering inte redovisats i Regeringsrätten finner Regeringsrätten att bolaget bör tillerkännas ersättning med skäliga 10 000 kr. - Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten upphäver kammarrättens dom och fastställer det slut som länsrättens dom innehåller. - Regeringsrätten tillerkänner bolaget ersättning enligt lagen (1989:479) om ersättning för kostnader i ärenden och mål om skatt m.m. med 10 000 kr. (fd II 2002-06-12, Foster)