Förordnad god man för ett ensamkommande flyktingbarn har ersatts enligt en av överförmyndarnämnden fastställd schablon. Hovrätten har konstaterat att vid fastställande av arvode till god man har en kommun som utgår från en schablonersättning alltid att pröva om schablonen svarar mot ett skäligt arvode för den gode mannens ersättningsgilla arbetsinsatser.
I beslut den 15 januari 2009 förordnade Överförmyndaren i Sigtuna kommun K.K. till god man för det ensamkommande barnet A.M. Migrationsverket beviljade den 17 april 2009 uppehållstillstånd för A.M. Överförmyndarnämnden beslutade den 1 mars 2011 att fastställa K.K:s arvode för hans uppdrag som god man under år 2010 till 4 240 kr avseende ersättning för förvaltning av egendom och personlig omvårdnad. Överförmyndaren fastställde i beslutet arvodet till fem procent av prisbasbeloppet för att förvalta egendom och fem procent av prisbasbeloppet för personlig omvårdnad.
K.K. överklagade arvodesbeslutet. Han yrkade, såsom han fick förstås, att tingsrätten skulle fastställa arvodet för förvaltning av egendom och personlig omvårdnad utifrån en ersättning om 200 kr per arbetad timme under 2010. Som grund för sitt yrkande anförde K.K. i huvudsak att arvodesbeslutet hade beräknats felaktigt, som om han vore en särskilt förordnad vårdnadshavare fastän han var god man.
Överförmyndarnämnden fann inte skäl att ändra sitt beslut.
Tingsrätten (tingsfiskalen Thompson) avslog i beslut den 7 juli 2011 K.K:s överklagande. I sina skäl fann tingsrätten att det arvode som K.K. fått för sitt uppdrag var skäligt.
K.K. överklagade tingsrättens beslut och yrkade bifall till sin begäran om arvode vid överförmyndarnämnden, dvs. att hovrätten avseende år 2010 skulle bestämma hans arvode för uppdraget som god man för A.M. till 13 600 kr.
Överförmyndarnämnden bestred ändring.
Till stöd för sin talan anförde K.K. i huvudsak följande. Kommunens riktlinjer för arvode till gode män för ensamkommande barn ändrades den 1 juli 2010. Man övergick då från en timtaxa om 200 kr till en schablonersättning. Arvodet till honom har dock beräknats enligt schablon för hela året. Ett arvode enligt schablon innebär en ersättning om 353 kr per månad, vilket inte är skäligt med hänsyn till det arbete han har utfört som god man för A.M. Han har under 2010 lagt ned 68 timmars arbete. Timersättningen bör uppgå till 200 kr.
Överförmyndarnämnden anförde i huvudsak följande. K.K. har misstolkat kommunens riktlinjer. Ersättningen till gode män för ensamkommande barn med permanent uppehållstillstånd har sedan länge beräknats enligt schablon. De regler som ändrades den 1 juli 2010 avsåg endast gode män för barn som inte fått permanent uppehållstillstånd. Kommunen har rätt att fastställa sina egna ersättningsregler. En schablon är att föredra framför ersättning för nedlagd tid. Av den gode mannens uppdrag sedan ett barn fått permanent uppehållstillstånd kvarstår endast att söka studiebidrag, att förmedla dessa medel till den underårige samt att hålla kontakt med barnet och skolan. En högre ersättning än enligt schablon är inte motiverad i det aktuella fallet.
Hovrätten (hovrättsråden Santiago och Walker, referent, samt tf. hovrättsassessorn Mcclure) anförde i beslut den 6 februari 2012 följande.
Ersättning till god man för ensamkommande barn regleras i 12 § lagen (2005:429) om god man för ensamkommande barn jämförd med 12 kap. 16 § föräldrabalken. Enligt den nämnda bestämmelsen i föräldrabalken har förordnade gode män rätt till ett skäligt arvode för uppdraget och ersättning för de utgifter som har varit skäligen påkallade för uppdragets fullgörande. Av tidigare förarbeten till bestämmelsen framgår bl.a. att överförmyndarnämnden har en stor frihet vid bestämmandet av arvodet men att nämnden självklart ska sträva efter en rättvis och likformig bedömning. Riktlinjer och rekommendationer utfärdade av t.ex. Sveriges Kommuner och Landsting (dåvarande Svenska kommunförbundet) kan vara ett stöd vid tillämpningen (prop. 1993/94:251 s. 220 f.) I cirkulär utgivet av Sveriges Kommuner och Landsting rekommenderas en timersättning om 200 kr när det gäller arvode till gode män för ensamkommande barn (cirkulär nr 07:74 s. 10).
I det aktuella fallet har överförmyndarnämnden - i stället för att beräkna arvodet per arbetad timme - tillämpat en av kommunen bestämd schablonersättning. Överförmyndarnämnden har i hovrätten uppgett att riktlinjerna för beräkning av arvode till gode män för barn med permanent uppehållstillstånd inte ändrades den 1 juli 2010 utan att schablonen gällde under hela 2010. K.K:s arvode har alltså beräknats i enlighet med kommunens riktlinjer.
Regleringen i föräldrabalken innebär att den gode mannens arvode måste vara skäligt. Vid bedömningen bör beaktas att en god man för ett ensamkommande barn normalt i vårdnadshavarens och förmyndarens ställe ansvarar för barnets personliga förhållanden och sköter dess angelägenheter (se 2 § första stycket lagen om god man för ensamkommande barn). Hänsyn bör även tas till att uppdraget - liksom andra uppdrag som god man - präglas av ett betydande mått av ideellt arbete (se SOU 2004:112 s. 830 och ovan nämnda cirkulär s. 3). Vid fastställande av arvode till god man har en kommun som utgår från en schablonersättning därför alltid att pröva om schablonen svarar mot ett skäligt arvode för den gode mannens ersättningsgilla arbetsinsatser.
K.K. har uppgett att han under 2010 lade ned 68 timmars arbete som god man för A.M. Av den arbetsredogörelse K.K. gett in till överförmyndarnämnden framgår att de åtgärder han vidtagit i stor utsträckning är sådana som bör ersättas inom ramen för uppdraget. Tidsåtgången avseende många av åtgärderna framstår dock som väl stor. Vid en samlad bedömning finner hovrätten att det arvode som beslutats av överförmyndarnämnden framstår som alltför lågt och att K.K. bör ersättas för 30 timmars arbete. En timersättning om 200 kr är skälig. Det sammanlagda arvodet för 2010 ska alltså bestämmas till 6 000 kr.
Med ändring av tingsrättens beslut bestämmer hovrätten arvodet till K.K. avseende uppdraget som god man för A.M. under år 2010 till 6 000 kr.
Hovrättens beslut meddelat: den 6 februari 2012.
Mål nr: ÖÄ 6752-11.
Lagrum: 2 och 12 §§ lagen (2005:429) om god man för ensamkommande barn; 12 kap. 16 § föräldrabalken.
Litteratur: Prop. 1993/94:251 s. 220 f.; SOU 2004:112 s. 830; Sveriges Kommuner och Landsting cirkulär nr 07:74 s. 3 och 10.