Finländsk medborgare som av svensk tingsrätt dömts för olovligt brukande till fängelse, som ansetts helt verkställt, har ensam fullföljt talan mot domen med yrkande om frikännande, Rättegången har ansetts ej utgöra hinder enligt 6 § nordiska utlämningslagen mot utlämning.
Centralkriminalpolisen i Helsingfors begärde att J.V. skulle utlämnas till Finland. Till grund för utlämningsbegäran förelåg en dom, meddelad av domstol i Finland d 12 dec 1991, enligt vilken J.V. dömts till fängelse för bl a bedrägeri. J.V. hade avvikit från verkställighet av domen; återstående strafftid 2 år 4 månader 4 dagar.
J.V. var när utlämningsframställningen inkom häktad av Stockholms TR såsom misstänkt för tillgrepp av fortskaffningsmedel. Genom dom d 15 febr 1995 dömde TR:n J.V. för olovligt brukande till fängelse 1 månad. Påföljden ansågs helt verkställd genom den tid J.V. varit häktad i målet.
TR:n förklarade i beslut samma d 15 febr, på yrkande av åklagaren i målet, att J.V. skulle vara häktad i ärendet om utlämning, då risk förelåg att han skulle avvika eller på annat sätt undandra sig verkställighet.
J.V. (offentlig försvarare advokaten J.S.) överklagade TR:ns beslut och yrkade att han omedelbart skulle försättas på fri fot. Han yrkade vidare att HD skulle fastställa att hinder för utlämning för närvarande förelåg.
Riksåklagaren bestred ändring. Målet föredrogs.
Föredraganden, RevSekr Elserth, föreslog i betänkande att HD skulle meddela följande beslut: J.V. är i Finland dömd för bedrägeri mm till fängelse. Återstående strafftid uppgår till två år fyra månader fyra dagar. Med hänsyn till straffets längd och att Riksåklagaren upplyst att J.V. tidigare avvikit från verkställighet av straffet anser HD att risken för att J.V. på fri fot undandrar sig fortsatt verkställighet är påtaglig. Därmed föreligger skäl för häktning.
Fråga är emellertid om det på grund av åtal i Sverige föreligger hinder mot utlämning enligt 6 § 1 st lagen (1959:254) om utlämning för brott till Danmark, Finland, Island och Norge. Rättegång i Sverige kan få till följd att utlämningsförfarandet drar ut på tiden och att häktningstiden blir orimligt lång (jfr NJA II 1983 s 463). I denna del är upplyst följande. J.V. åtalades vid Stockbolins TR för tillgrepp av fortskaffningsmedel. TR:n dömde honom d 15 febr 1995 för olovligt brukande till fängelse en månad och förordnade samtidigt att fängelsestraffet skall anses vara helt verkställt. J.V. har överklagat domen och yrkar att åtalet ogillas. Åklagaren har uppgivit att hon inte avser att överklaga domen.
TR:ns dom har således ännu inte vunnit laga kraft och J.V. står fortfarande under åtal för tillgrepp av fortskaffningsmedel vilket är ett brott som faller in under nyssnämnda lagrum. Rättegången i Sverige utgör därmed för närvarande hinder mot utlämning.
Med hänsyn till detta kan inte uteslutas att utlämningsförfarandet kan dra ut på tiden. Skälen för häktning är emellertid sådana att beslutet om häktning bör stå fast. J.V. erinras om möjligheten att begära ny förhandling i häktningsfrågan.
J.V:s yrkande att HD skall fastställa att hinder för utlämning föreligger för närvarande kan inte lagligen upptas till prövning i detta sammanhang.
På grund av det anförda lämnar HD överklagandet av beslutet om häktning utan bifall och avvisar J.V:s yrkande i övrigt.
HD (JustR:n Vängby, Jackson, referent, Arnold, Hall och Hernandez) fattade följande slutliga beslut: J.V. åtalades vid Stockholms TR för tillgrepp av fortskaffningsmedel. TR:n dömde honom d 15 febr 1995 för olovligt brukande till fängelse en månad och förordnade samtidigt att fängelsestraffet skulle anses vara helt verkställt. J.V. har överklagat domen och yrkat att åtalet ogillas. Riksåklagaren har uppgett att åklagaren ej skall överklaga domen.
Enligt 6 § 1 st lagen (1959:254) om utlämning för brott till Danmark, Finland, Island och Norge föreligger tillfälligt hinder mot utlämning om den som begärs utlämnad här är åtalad för annat brott, för vilket är stadgat fängelse i två år eller däröver, eller som enligt dom skall undergå fängelse. I föreliggande fall är det straff J.V. dömts till helt verkställt. I anledning av J.V:s överklagande kan straffskärpning ej ske och åtalet får i det processuella läge som målet befann sig i anses avse endast olovligt brukande. Bestämmelsen i 6 § utgör därför ej hinder mot utlämning.
J.V. är i Finland dömd för bedrägeri m m till fängelse. Återstående strafftid uppgår till två år fyra månader fyra dagar. Med hänsyn till straffets längd och till att J.V. tidigare avvikit från verkställighet av straffet skall J.V. vara häktad för att säkerställa den begärda utlämningen.
HD lämnar överklagandet av beslutet om häktning utan bifall.
HD:s beslut meddelades d 2 mars 1995 (nr SÖ 25).