Fråga om talan i visst fall får föras mot konkursgäldenär angående egendom som hör till konkursboet.
Varbergs Sparbank AB (banken) väckte vid tingsrätten talan mot Qvartett Sko AB i konkurs (konkursbolaget) avseende en kontokredit.
Konkursbolaget bestred käromålet.
Varbergs tingsrätt (2005-03-23, rådmannen Perry) avvisade käromålet på följande skäl.
Qvartett Sko AB är försatt i konkurs. Konkursutbrottet har ägt rum före talans väckande. Den som är försatt i konkurs råder inte över egendom som tillhör konkursboet. Under pågående konkurs kan sålunda talan inte föras av eller mot en konkursgäldenär. (3 kap. 1 § jfrd med 3 kap. 9 § första stycket konkurslagen). Eftersom en fordran mot en fysisk person i konkurs inte upphör med konkursens avslutande samt såväl borgenären som gäldenären därför kan ha ett intresse av att borgenärens anspråk prövas med bindande verkan, har dock ansetts att talan om en tvistig konkursfordran får väckas mot en sådan person. (RH 1994:102). Ett aktiebolag, vars konkurs avslutas utan överskott, är emellertid upplöst när konkursen avslutas. Skulle överskott föreligga vid konkursens avslutande och borgenärens fordran bevakats i laga ordning, skall borgenären i princip ha fått full utdelning för sin i konkursen godtagna eller fastställda fordran. Mot bakgrund härav kan följaktligen inte något intresse föreligga för en borgenär att väcka talan mot ett aktiebolag i konkurs om en konkursfordran. Av p. 4 andra stycket övergångsbestämmelserna till lagen (SFS 2003:535) om ändring i förmånsrättslagen följer inte heller att en talan av förevarande slag skall få väckas mot en juridisk person i konkurs. (Jfr prop. 2002/03:49 sid. 152 ff).
Banken överklagade beslutet och yrkade att hovrätten skulle undanröja tingsrättens beslut om avvisning och återförvisa målet till tingsrätten för avgörande. Till stöd för sitt yrkande anförde banken följande. Eftersom konkursen inte avslutats vid tidpunkten för talans väckande skall tingsrätten pröva målet och inte avvisa talan. I övergångsbestämmelserna till lagen om ändring i förmånsrättslagen (SFS 2003:535) punkten 4, andra stycket, stadgas inga hinder mot att talan av förevarande slag skall få väckas mot en juridisk person i konkurs.
Ramos, ställföreträdare för konkursbolaget, uppgav att han inte hade något att anföra i ärendet.
Hovrätten för Västra Sverige (2005-10-13, hovrättslagmannen Schwartz, hovrättsrådet Cole och adjungerade ledamoten Solomon) undanröjde avvisningsbeslutet och återförvisade målet till tingsrätten för fortsatt handläggning.
I skälen för beslutet anförde hovrätten följande.
Under pågående konkurs kan enligt 3 kap. 9 § första stycket konkurslagen (1987:672) talan inte väckas av eller mot gäldenären angående egendom som hör till konkursboet. Enligt 9 kap. 19 § konkurslagen avgörs genom beslut i en tvist angående en bevakad fordran endast vilken rätt som tillkommer fordringen i konkursen. På grund härav har det i vissa fall ansetts vara av betydelse för borgenären att i en vanlig rättegång erhålla dom mot gäldenären liksom gäldenären kan ha ett intresse av att borgenärens anspråk med bindande verkan underkänns (jfr SOU 1944:10 s. 275).
Före den 1 januari 2004 hade borgenär med företagshypotek som säkerhet för sin fordran särskild förmånsrätt i en konkurs med stöd av 5 § första stycket 2 förmånsrättslagen (1970:979). Genom en lagändring (SFS 2003:535), som trädde ikraft den 1 januari 2004, har företagshypotek eller företagsinteckningar allmän förmånsrätt med stöd av 11 § förmånsrättslagen. Med anledning av det försämrade förmånsrättsläget för företagsinteckningar har det i övergångsbestämmelserna till lagändringen meddelats särskilda föreskrifter för befintliga företagsinteckningar. Sålunda föreskrivs i punkten 2 att fram till den 1 januari 2005 äldre bestämmelser skall tillämpas i fråga om företagshypotek på grund av inteckning som beviljats före ikraftträdandet och i punkten 4 andra meningen anges att om borgenären före den 1 januari 2005 väckt talan om betalning och anmält detta till inskrivningsmyndigheten för företagsinteckning, äldre bestämmelser gäller i fråga om förmånsrätt som följer med företagshypotek i en konkurs eller en utmätning som har beslutats på grund av en ansökan som inkommit till domstolen eller kronofogdemyndigheten innan tre månader förflutit från det att domstolen skilt sig från målet genom dom eller beslut som vunnit laga kraft.
Tvekan kan enligt hovrättens mening råda huruvida en företagshypotekshavare behåller sin förmånsrätt enligt äldre bestämmelser i de fall konkurs beslutats före den 1 januari 2005. På grund av den osäkerhet som råder i fråga om förmånsrättens bestånd kan det föreligga ett intresse för en borgenär att i ett fall som det förevarande väcka talan mot ett aktiebolag i konkurs om en konkursfordran. Tingsrätten borde därför ha upptagit bankens talan till prövning.