Ett avtal om finansiering av ett utvecklingsprojekt genom s.k. 
crowdfunding
, varigenom en privatperson har betalat för utvecklingen av hörlurar med löfte om att få ett par hörlurar när de hade färdigställts, har ansetts utgöra ett konsumentköp. Hörlurarna har inte avvikit från parternas avtal. Konsumenten har dock haft rätt att ångra köpet med stöd av 
distansavtalslagen
.
Beslut 2016-11-15; 2015-11743
H begärde att få tillbaka pengarna för ett par trådlösa hörlurar. I oktober 2015 köpte han hörlurarna på internet för 1 023 kr. Enligt uppgift från säljaren skulle det gå att ladda hörlurarna genom telefonen. I efterhand ändrade företaget informationen till att det inte gick. P är säljare, eftersom han fått löftena från företaget och han skulle få hörlurarna därifrån. När han genomförde köpet var den risk som senare blev en realitet inte belyst. Han fick den informationen efter att köpet skett. Han åberopade ångerrätten i november 2015.
P motsatte sig kravet. Den korrekta motparten är K. K är inte en webbutik, utan en amerikansk internetplattform som möjliggör projektfinansiering med hjälp av crowdfunding.
Malone går ut på att entreprenörer registrerar och presenterar sina projekt, därefter kan
hemsidans användare sponsra med pengar för att finansiera produkten som projektet ska ta fram. Som tack för stödet får supportrarna produkten, i det här fallet ett par hörlurar, när projektet är färdigt. – Hörlurarna är kompatibla med iPhone-telefoner, men det går inte att ta ström från telefonen för att ladda hörlurarna, eftersom en sådan lösning har underkänts av tillverkaren. Information om detta har gått ut till samtliga supportrar den 5 oktober 2015.
Allmänna reklamationsnämnden gjorde följande bedömning.
Finns det ett avtalsförhållande mellan parterna?
Av villkoren för tjänsten framgår bland annat att K tillhandahåller en plattform för finansiering (a funding platform) för kreativa projekt (creative projects), att en ”entreprenör” (creator) som lägger upp ett projekt på K:s hemsida bjuder in andra personer att ingå ett avtal (form a contract) med entreprenören, och att vem som helst som ”sponsrar” projektet (backs
the project) därigenom ingår ett avtal med entreprenören. Av villkoren framgår uttryckligen
att K inte är part i avtalet och att “the contract is a direct legal agreement between creators
and their backers”.
Avtal ingås alltså mellan ”supporter” och ”entreprenör”, i detta fall H och P, varför P är rätt motpart.
Rör det sig om ett konsumentköp?
För att det ska röra sig om ett konsumentköp krävs att H är en konsument, att P är en näringsidkare och att deras avtal utgör ett köp.
H är en fysisk person vars avsikt var att köpa ett par hörlurar för privat bruk. Det framgår inte att han genom att betala beloppet skulle ha fått någon typ av delägande i projektet eller i
2015-11743
2016-11-16
028
företaget. Han har alltså agerat i egenskap av konsument. P är ett aktiebolag och uppfyller utan tvekan kraven för att vara en näringsidkare.
Ett köp är ett avtal om förvärv av äganderätten till egendom mot betalning. Bedömningen är objektiv; omständigheter som att avtalet huvudsakligen avser finansiering av ett utvecklingsprojekt genom crowdfunding och att parterna själva inte ansett att det rört sig om ett köpeavtal saknar betydelse, det avgörande är avtalets innehåll och dess konsekvenser. Av villkoren i parternas avtal framgår att – under förutsättning att tillräcklig finansiering uppnåddes – H som ”belöning” för sin ”sponsring” skulle få ett par hörlurar när dessa var färdigutvecklade. Det föreligger en direkt koppling mellan den ersättning som H betalade och leveransen av varan. Han har alltså förvärvat äganderätten till hörlurarna mot betalning. Nämnden anser att avtalet uppfyller definitionen av ett köp.
Är det fel i den köpta varan?
Eftersom det rör sig om ett avtal mellan en konsument och en näringsidkare om köp av en lös sak är konsumentköplagen tillämplig på avtalet. En vara är felaktig enligt lagen bl.a. om varan avviker från köpeavtalet eller annars inte stämmer överens med konsumentens befogade förväntningar vid köpet (16 §).
Parterna är överens om att en avsedd funktion för hörlurarna vid tidpunkten för H:s ”sponsring” var att de skulle kunna laddas genom en iPhone-telefon samtidigt som de användes. De färdiga hörlurarna visade sig dock inte kunna laddas under användingen på grund av att Apple inte godkände en sådan användning. Nämnden ska därför ta ställning till är om hörlurarna därigenom avvek från vad som avtalats om deras egenskaper.
Nämnden konstaterar att syftet med crowdfunding är att konsumenter genom att i förväg köpa ännu icke utvecklade produkter medverkar till att idéer om nya produkter kan förverkligas och produceras. Konsumenten får därmed produkten först av alla och deltar genom sitt köp i utvecklingsprocessen av produkten. Av villkoren framgår bland annat att “backers must
understand that when they back a project, they’re helping to create something new – not ordering something that already exists. There may be changes or delays, and there’s a chance something could happen that prevents the creator from being able to finish the project as promised.”
Parternas avtal påtalar alltså risken att de färdiga hörlurarna skulle kunna avvika från det ursprungligen tänkta resultatet. Av utredningen framgår att P dessutom hållit konsumenterna uppdaterade om bland annat risken för att Apple skulle motsätta sig den tänkta användningen av hörlurarna och att hörlurarnas funktion därmed skulle kunna komma att bli en annan än den ursprungligen tänkta. Mot denna bakgrund står det klart att hörlurarna, såsom de slutligen kom att produceras, inte avviker från parternas avtal. Det saknas därmed rätt för H att häva avtalet.
Har köparen ångerrätt enligt 
distansavtalslagen
?
H har invänt att han bett att få ångra köpet. Eftersom det rör sig om ett konsumentköp som skett på internet, konstaterar nämnden att lagen om distansavtal och avtal utanför affärslokaler är tillämplig i ärendet. Av lagen följer att konsumenten har rätt att frånträda avtalet (ångerrätt) inom 14 dagar från den dag då konsumenten tar emot varan (10 och 12 §§). H har ångrat köpet innan han tagit emot varan. Han har därmed utnyttjat ångerrätten i tid.
När konsumenten utnyttjar sin ångerrätt ska betala tillbaka vad köparen betalat till konsumenten (14 §). Företaget ska därför rekommenderas att återbetala vad H betalat till företaget.