Fråga om entledigande av boutredningsman.
G. H. avled d. 25 okt. 1998. Delägare i dödsboet efter Lowe är sönerna Lopez och Coleman På begäran av Lopez förordnade Hedemora TR d. 17 febr. 2000 boutredningsman i dödsboet. Till boutredningsman förordnades advokaten Hopkins
I inlaga till TR:n d. 2 juni 2000 ansökte Lopez om att Hopkins skulle entledigas från sitt uppdrag och att i första hand advokaten Baker och i andra hand han själv skulle förordnas som boutredningsman. Som grund för sin ansökan anförde Lopez i huvudsak att Hopkins inte var lämplig att handha uppdraget varför annan boutredningsman skulle förordnas. Hopkins hade enligt Lopez visat sig olämplig bl.a. på följande sätt: L. O. har inte kallat dödsbodelägarna till sammanträde. Hopkins har inte uppfyllt sin deklarationsplikt för dödsboets räkning. Han har vägrat att för dödsboets räkning vid Eksjö TR föra ett mål gentemot P-n & Son Förvaltningsaktiebolag, vilket lett till att TR:n avvisat målet och att dödsboets fordran inte säkerställts. K. H. har inte fått redovisning för utvecklingen i en fråga om försäkringsskadeersättning. K. H. har lämnat in egendom som tillhör dödsboet till auktion i Kalmar och mottagit köpeskillingen som influtit i eget namn. Hopkins har inte efterföljt E. H:s begäran att tillse att medlen tillfaller dödsboet.
I inlaga till TR:n d. 20 juni 2000 begärde advokaten Hopkins sitt entledigande från uppdraget som boutredningsman. Som grund för begäran uppgav han i huvudsak följande. Som framgår av arvskifte mellan E. och Stafford fanns ingen egendom att förvalta eller närmare utreda vid förordnandet av boutredningsman. Vad som tillkommit efter arvskiftet är den process E. H. inledde vid Eksjö TR, en process som han drev för dödsboets räkning utan K. H:s godkännande och som därför avvisades av TR:n. Hopkins fann, efter genomgång av handlingarna och efter K. H:s hörande, att det inte fanns skäl för dödsboet att delta i processen. - Ingen av dödsbodelägarna har överlämnat någon egendom till förvaltning och inga uppgifter om inkomster och utgifter har lämnats. Visserligen synes olika uppfattningar föreligga mellan delägarna om redovisning av viss egendom dem emellan. Sålunda synes E. H. göra gällande att ett frimärke han besuttit för värdering utgjorde en gåva till honom själv. E. H. synes vidare inte till K. H. ha redovisat den försäkringsskadeersättning - okänt hur stor - som kan ha utfallit efter inbrottsskada i boet. Bestämmelser om såväl frimärken som försäkringsersättning förefaller dock upptagna i det mellan parterna träffade arvskiftet. För redovisningstvister mellan parterna har de att nyttja allmänna rättsmedel. De tvistigheter som eventuellt föreligger mellan delägarna är att lösa utanför boutredningsmannens uppdrag.
K. H. bestred byte av boutredningsman och anförde att han ansåg att Hopkins skulle slutföra sitt uppdrag eftersom han inte visat skälig orsak för att skiljas från detta. Enligt Stafford återstod att göra klart med försäkringsbolaget och att verkställa arvskiftet, vilket redan var underskrivet och klart.
TR:n (tingsfiskalen Weiss) anförde i beslut d. 11 aug. 2000: Skäl. Enligt 19 kap. 11 § ÄB har en boutredningsman att, med iakttagande av de detaljbestämmelser som meddelats, företa alla för boets utredning erforderliga åtgärder. Dödsboet skall avveckla den dödes förmögenhetsförhållanden genom åtgärder som efter betalning av skulder förmedlar egendomens utgivande till successorerna, se Hunter, Kommentar till Arvdabalken, 3 uppl., s. 85 ff. Finns flera delägare i boet är det genom delning dem emellan som avvecklingen genomförs. På boutredningsmannen faller inte bara sådana uppgifter som kan betecknas som förvaltningsåtgärder i vanlig mening - han kan t. ex. även vara skyldig att föranstalta om bouppteckning, att verkställa legat och ändamålsbestämmelser samt att medverka vid bodelning eller arvskifte, i den mån delägarna inte själva kan genomföra sådan delning. Fordringar intar i förvaltningshänseende en särställning. Frånsett obligationer, bankräkningar och liknande bör fordringar i allmänhet inte oförvandlade utskiftas på delägarna. Att indriva dem är sålunda en viktig uppgift, a.a. s. 85 ff.
Enligt 19 kap. 15 § ÄB skall, så snart dödsboet beretts för bodelning eller arvskifte och delning kan äga rum, boutredningsmannen göra anmälan härom till delägarna och avge redovisning av sin förvaltning. Sedan delägarna förrättat bodelning eller arvskifte, skall boutredningsmannen lämna ut egendomen.
I förevarande ärende har E. och Stafford träffat arvskifte. Det framgår dock att dödsboet gentemot ett försäkringsbolag har en fordran på försäkringsersättning. Fordran avser ersättning för en inbrottsstöld i boets fastighet. Enligt Coleman har någon ersättning inte utbetalats då försäkringsbolaget erfordrar ytterligare information från boet innan beslut om utbetalning kan fattas. Det framgår även att E. H. innehar ett frimärke vars värde enligt arvskiftet skall tillfalla E. och Coleman med hälften vardera. Mellan dödsbodelägarna föreligger starka motsättningar. Mot denna bakgrund och med beaktande av vad som ovan anförts om en boutredningsmans skyldigheter gör TR:n bedömningen att det åligger Hopkins att så långt möjligt ombesörja att det träffade arvskiftet kan verkställas. Rätten förutsätter att dödsbodelägarna är honom behjälplig med detta. TR:n finner således att Hopkins inte slutfört sitt uppdrag, varför han på denna grund inte visat skälig orsak att entledigas.
Det föreligger även motsättningar mellan E. H. och Hopkins angående förvaltningen av dödsboet. Av boutredningsmannens uppdrag återstår endast att vara behjälplig med verkställighet av det träffade arvskiftet. Ett byte av boutredningsman skulle innebära merkostnader för boet. Mot bakgrund av det anförda finner TR:n att motsättningarna inte är så djupa att av denna orsak annan än L. O. skall slutföra boutredningsmannauppdraget.
TR:n gör bedömningen att det inte kan riktas någon anmärkning mot det sätt L. O. utfört sitt uppdrag som boutredningsman.
Slut. E. H:s ansökan om byte av boutredningsman lämnas utan bifall. Lynch ansökan om entledigande från sitt uppdrag som boutredningsman lämnas utan bifall.
E. H. och Hopkins överklagade TR:ns beslut i Svea HovR De vidhöll sina vid TR:n framställda yrkanden.
HovR:n (hovrättslagmannen Watson, hovrättsrådet Campbell och tf. hovrättsassessorn Davis, referent) meddelade d. 23 nov. 2000 följande beslut: Överklagandena lämnas utan bifall.
L. O. och Lopez överklagade. Hopkins yrkade att han skulle entledigas från uppdraget som boutredningsman eller att HD skulle återförvisa ärendet till HovR:n. E. H. yrkade att Hopkins skulle entledigas och ny boutredningsman förordnas.
K. H. bestred ändring. Målet föredrogs.
Föredraganden, RevSekr Taabu, föreslog i betänkande att HD skulle meddela följande beslut: Skäl. Av handlingarna i målet framgår att dödsbodelägarna, E. H. och Coleman, upprättat arvskifte d. 15 okt. 1999 men att de är oense om verkställigheten av skiftet i vissa delar. Hopkins förordnades d. 17 febr. 2000 som boutredningsman i dödsboet efter Lowe med anledning av att dödsboet enligt dödsbodelägaren E. H:s uppfattning har en fordran gentemot ett auktionsbolag, P-n & Son Förvaltningsaktiebolag.
Beträffande nämnda fordran kan noteras att denna hänför sig till en tidigare försäljning av egendom från dödsboet, att Lopez ensam för dödsboets råkningväckte talan före Lynch förordnande, att K. H. motsatte sig processen samt att Hopkins inte ansåg att det förelåg anledning för dödsboet att föra talan. Den av E. H. väckta talan har sedermera avvisats genom lagakraftvunnet beslut.
Några anmärkningar kan inte riktas mot L. O:s sätt att förvalta dödsboet varför det inte av någon sådan anledning finns skäl att entlediga honom från uppdraget som boutredningsman. Emellertid uppkommer, såsom Hopkins själv gjort gällande, frågan om hans uppdrag kan anses vara slutfört.
Förvaltningen av ett dödsbo är enligt 18 kap. 1 § ÄB en mer eller mindre tillfällig förvaltning av den avlidnes egendom under utredningen av dödsboet. När boutredning är klar skall enligt 23 kap. 1 § ÄB arvskifte förrättas. Efter arvskiftet tillhör den skiftade egendomen inte längre dödsboet utan äganderätten tillkommer respektive arvinge. Är dödsboet avträtt till förvaltning av boutredningsman skall boutredningsmannen enligt 19 kap. 11 § ÄB företa erforderliga åtgärder för dödsboets utredning. När dödsboet är klart för arvskifte skall han enligt 19 kap. 15 § 1 st. ÄB anmäla detta till dödsbodelägarna och avge redovisning för sin förvaltning. Boutredningsmannens uppdrag är i princip slutfört efter detta, jämför bl.a. Hunter, Kommentar till Arvdabalken, del II, 1993 s. 100 och NJA 1999 s. 512. Emellertid skall han enligt 2 st. i samma lagrum också lämna ut egendomen när arvskifte ägt rum. Detta torde dock förutsätta att boutredningsmannen har haft egendom att förvalta och kan inte tolkas som en allmän skyldighet att i övrigt medverka till verkställigheten av ett upprättat arvskifte.
Vid tidpunkten för Lynch förordnande var alla dödsboets då kända tillgångar skiftade mellan E. H. och Coleman Utöver den av E. H. hävdade fordran mot P-n & Son Förvaltningsaktiebolag har L. O. således inte haft någon egendom för dödsboets räkning i sin vård. Med hänsyn till att processen rörande nämnda fordran nu är avslutad finns det inte längre någon egendom att förvalta i dödsboet. Hopkins får därför anses ha slutfört sin förvaltning och skall därmed entledigas från uppdraget.
HD:s avgörande. Med ändring av HovR:ns beslut entledigas Hopkins från uppdraget som boutredningsman i dödsboet efter Erickson (JustR:n Jones, Banks, Robinson, Aguilar, referent, och Mitchell) fattade följande slutliga beslut: Skäl. Av handlingarna i målet framgår bl.a. följande: E. H. och Stafford är de enda delägarna i dödsboet efter Lowe Den 15 okt. 1999 förrättade de arvskifte. Skiftet omfattade till synes all boets egendom, bl.a. en fordran på ett bolag vid namn P-n & Son Förvaltningsaktiebolag. E. H. väckte för dödsboet talan mot bolaget om utfående av denna fordran jämte viss ränta. Det framstår som oklart om räntefordringen till någon del omfattades av skiftet. K. H. vägrade att delta i rättegången och E. H. ansökte om att boet skulle avträdas till förvaltning av boutredningsman. Till sådan förordnades L. O. d. 17 febr. 2000. Han avstod från att föra boets talan i den av E. H. väckta processen och dennes talan har härefter avvisats genom beslut som har vunnit laga kraft.
Mot bakgrund av det anförda finns det inte längre någon egendom att förvalta i dödsboet. Inte heller kvarstår några andra uppgifter som har ankommit på boutredningsmannen. Hopkins skall därför entledigas.
HD:s avgörande. Med ändring av HovR:ns beslut entledigar HD L. O. från uppdraget som boutredningsman i dödsboet efter Lowe
HD:s beslut meddelades d. 12 sept. 2001 (mål nr Ö 4419-00).