Fråga om sammanträde som hållits vid fastighetsdomstolen var att betrakta som en huvudförhandling med syn eller en undersökning på platsen enligt 9 § lagen om fastighetsdomstolar. Tillika fråga om fastighetsdomstolen ägt avgöra mål om fastighetsreglering utan att hålla huvudförhandling.
Genom beslut av fastighetsbildningsmyndigheten i Kalmar lantmäteridistrikt den 28 januari 1992 överfördes viss mark till Runsten 1:1 genom fastighetsreglering. I anslutning härtill meddelades också beslut om ersättning för den överförda marken. Fastighetsbildningsmyndigheten omprövade sitt den 28 januari 1992 fattade beslut genom nytt beslut den 23 september 1992. I.L., S.L. och Klein överklagade fastighetsbildningsmyndighetens beslut av den 23 september 1992.
Kalmar tingsrätt, fastighetsdomstolen (1994-12-21, lagmannen Mack, fastighetsrådet Diaz och rådmannen Wood) fastställde fastighetsbildningsmyndighetens beslut.
I.L. och medparter överklagade fastighetsdomstolens utslag.
Göta hovrätt (1995-06-01, hovrättslagmannen Schaefer, fastighetsrådet Rush, hovrättsrådet Perkins och t.f. hovrättsassessorn Jackson, referent) undanröjde fastighetsdomstolens utslag samt återförvisade målet till fastighetsdomstolen för fortsatt behandling.
I motiveringen anförde hovrätten.
I inlaga till fastighetsdomstolen anförde Johnson, Klein och S.L. bl.a. att "muntlig talan i ärendet är befogad". Fastighetsdomstolen kallade sakägarna till särskilt sammanträde den 2 november 1994. Enligt protokollet från sammanträdet var fastighetsdomstolen representerad av en lagfaren ledamot och den tekniske ledamoten och företogs syn i målet. Vid sammanträdets slut lämnades parterna tillfälle att slutföra sin talan i målet inom viss tid. I överklagandet till hovrätten har klagandena, som deras talan får förstås, gjort gällande bl.a. att målet inte blivit tillräckligt utrett.
Enligt lagen om fastighetsdomstolar består fastighetsdomstolen av två lagfarna ledamöter, en teknisk ledamot och två nämndemän (3 §). När mål enligt särskilda bestämmelser efter prövning av själva saken avgörs utan huvudförhandling är fastighetsdomstolen domför utan nämndemännen (4 §). Om det behövs för utredning i särskild fråga, kan ordföranden uppdraga åt en eller flera ledamöter av fastighetsdomstolen att verkställa undersökning på platsen (9 §). Huvudförhandling hålles vid syn på stället eller, om syn ej behövs, på plats som bestäms med hänsyn främst till att minsta möjliga kostnader uppstår (10 §).
Det sammanträde som hållits vid fastighetsdomstolen är inte en huvudförhandling med syn utan en undersökning på platsen enligt 9 § lagen om fastighetsdomstolar. Målet har således avgjorts utan huvudförhandling.
Bestämmelserna i 16 kap.fastighetsbildningslagen utgår från att fastighetsbildningsmål skall företas till huvudförhandling varvid målet blir föremål för en fullständig och koncentrerad genomgång under medverkan av sakägare och övriga kallade. Enligt 16 kap. 8 § fastighetsbildningslagen får fastighetsdomstol avgöra mål utan huvudförhandling, om huvudförhandling kan antagas sakna betydelse för prövningen samt sakägare eller företrädare för allmänt intresse icke begärt sådan förhandling.
Som ovan angivits är huvudregeln att huvudförhandling skall hållas i fastighetsdomstolen. På grund härav och då de nämnda klagandena i målet begärt "muntlig talan" finner hovrätten att fastighetsdomstolen inte ägt avgöra målet utan huvudförhandling. Fastighetsdomstolens förfarande utgör ett sådant rättegångsfel som avses i 50 kap. 28 § rättegångsbalken. Då felet kan antas ha inverkat på målets utgång och inte utan väsentlig olägenhet kan avhjälpas i hovrätten skall fastighetsdomstolens utslag undanröjas och målet återförvisas till fastighetsdomstolen för fortsatt behandling.