Kort förflyttning av personbil där föraren haft en alkoholkoncentration i utandningsluften om 0,95 milligram per liter har bedömts som grovt rattfylleri. Påföljden för brottet har bestämts till fängelse en månad.
Åklagaren väckte talan mot Johnson för grovt rattfylleri enligt följande gärningsbeskrivning.
Johnson har den 6 juli 2008 fört personbil på länsväg 142 i Stånga efter att ha förtärt alkoholhaltiga drycker i sådan mängd att alkoholkoncentrationen i hans utandningsluft under eller efter färden uppgått till 0,95 milligram per liter.
Brottet är med hänsyn till den höga alkoholkoncentrationen grovt.
Johnson förnekade gärningen och uppgav följande.
Han och C anlände till huset i Stånga mellan 04.00 och 04.30 på morgonen den 6 juli. T.S. och en annan man delade på en flaska vodka; T.S. själv drack cirka 30 cl och ett par öl. När han senare på dagen gick för att hämta sina väskor från bilen greps han av polis som felaktigt anklagade honom för att ha kört bilen. Han tror inte att bilen då stod i diket och han tror inte heller att han startade motorn.
Vittnesförhör hölls i tingsrätten.
Tingsrätten (lagmannen Wade samt nämndemännen Allen, Morales och Barron) anförde i dom den 9 juli 2008 följande.
Det har inte framkommit något som gör att det finns anledning att ifrågasätta vad hörda personer - förutom Johnson - har berättat. I allt väsentligt är dessa personers uppgifter väl förenliga med varandra. Det är således utrett att Johnson och C anlänt till Visby under natten den 6 juli och att de då färdades i Baldwin bil till huset i Stånga. Det är vidare utrett att bilen vid framkomsten på natten parkerades på annan plats än i diket där den påträffades under den tidiga eftermiddagen den 6 juli. Det är också utrett att Johnson, även enligt hans egna uppgifter, under de tidiga morgontimmarna och förmiddagen druckit inte obetydliga mängder alkohol. Genom vad H.L. och Perry har berättat är det slutligen utrett att det var Johnson som ensam i vart fall har försökt att köra upp bilen på vägen - och att han därvid varit berusad. Det senare är också med fullständig visshet utrett genom alkoholutandningsprovet.
Vad T.S. mot allt detta har uppgett - förutom hans inledande medgivanden - kan lämnas därhän. Han ska därför dömas för grovt rattfylleri till normalpåföljden en månads fängelse.
Tingsrätten dömer Johnson för grovt rattfylleri till fängelse en månad.
Johnson överklagade domen och yrkade att hovrätten skulle ogilla åtalet eller i vart fall att gärningen skulle bedömas som rattfylleri av normalgraden.
Åklagaren bestred ändring.
Åklagaren justerade gärningsbeskrivningen på så sätt att efter ”Stånga” tillades ”... och på vägar i anslutning till denna ... ”.
Hovrätten (hovrättsråden Cole, Parker och Hodges, referent, samt nämndemännen Smith och Mitchell) anförde i dom den 2 september 2008 följande.
Hovrätten finner genom utredningen i målet det utrett att Johnson försökt att köra upp bilen från det dike som framgår av förebringade fotografier i målet. Ett sådant framförande är straffbart i trafikbrottslagens mening (jfr SvJT 1968, ref. nr 21 I och II). Genom den justerade gärningsbeskrivningen får platsen för körningen anses tillräckligt preciserad. Annat är inte visat än att Baldwin avsikt var att endast köra upp bilen från diket, dvs. en mycket kort sträcka. Körningen har medfört en mycket ringa trafikfara. Av analysbeviset framgår att Johnson hade en alkoholkoncentration i utandningsluften på 0,95 milligram per liter under eller efter färden. I målet har framkommit att polismannen vid gripandet av Johnson omhändertog två oöppnade burkar starköl. Det finns ingenting som tyder på att Johnson efter färden skulle ha förtärt alkohol, vilket han för övrigt inte heller har påstått. Gärningen ska till följd av den höga alkoholkoncentrationen bedömas som grovt rattfylleri, vilket också tingsrätten funnit.
Grovt rattfylleri är ett brott av sådan art att det finns en presumtion för att påföljden ska bestämmas till fängelse. Även om det i detta fall varit frågan om ett mycket begränsat framförande med mycket liten trafikfara är det med hänsyn till den höga alkoholkoncentrationen - och då något annat inte kommit fram om Baldwin personliga förhållanden - uteslutet med annan påföljd än fängelse (jfr Högsta domstolens dom den 14 maj 2008 i mål B 5251-06 och NJA 2002 s. 653). Fängelsestraffets längd ska, som tingsrätten funnit, bestämmas till en månad. Tingsrättens dom ska således stå fast.
Hovrätten fastställer tingsrättens dom.
Hovrättens dom meddelad: den 2 september 2008.
Mål nr: B 5938-08.
Lagrum: 4 och 4 a §§ lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott.
Rättsfall: NJA 2002 s. 653; NJA 2008 s. 503; RH 2008:27; SvJT 1968, ref. nr 21 I och II.