Tingsrätten avslog ansökan om rättshjälp. Efter överklagande bedömde hovrätten att det fanns förutsättningar att bevilja rättshjälp. Hovrätten undanröjde tingsrättens avslagsbeslut och återförvisade ärendet för fortsatt handläggning, detta med hänsyn till att det föreslagna rättshjälpsbiträdet hade begärt förhandsbesked om sin rätt till ersättning.
Wood ansökte om verkställighet av en dom som tingsrätten hade meddelat den 7 april 2011 angående umgänge m.m. och yrkade att T.F. skulle förpliktas att lämna ut deras dotter till vissa umgängestillfällen. I verkställighetsärendet ansökte Wood vidare om rättshjälp med förordnande av jur. kand. Ramirez, Stockholm, som rättshjälpsbiträde. Ramirez begärde förhandsbesked om hon hade rätt till ersättning av allmänna medel för merkostnader för tidsspillan och utlägg som föranleddes av att hon hade sin verksamhet långt ifrån den ort där den rättsliga angelägenheten huvudsakligen skulle hanteras
Tingsrätten (rådmannen Mann) anförde i beslut den 22 december 2011 följande.
Ärendet rör verkställighet av allmän domstols avgörande avseende umgänge med barn vilket i och för sig är en angelägenhet som utgör grund för att få rättshjälp. N.W. uppfyller även kraven i övrigt för att rättshjälp ska beviljas henne. Datumen för yrkad verkställighet är dock satta på sådant sätt att möjligheten för tingsrätten att avgöra ärendet innan yrkad verkställighet blir inaktuell, med hänsyn till handläggningstiden, är begränsad. Vid en samlad bedömning finner tingsrätten att det inte är rimligt att staten bekostar förevarande tvist. Tingrätten lämnar därför N.W:s ansökan om rättshjälp utan bifall.
Wood överklagade tingsrättens beslut och yrkade att hovrätten skulle bifalla hennes ansökan om rättshjälp. Hon anförde bl.a. att hon på närmare angivet sätt avsåg att justera sina yrkanden om verkställighet. Hon tillade följande. För henne är det viktigt att hon biträds av ett juridiskt ombud. Hon företräds av Ramirez i ett vårdnadsmål vid Linköpings tingsrätt och har stort förtroende för Ramirez, varför hovrätten bör bevilja hennes ansökan om rättshjälp och förordna Ramirez till rättshjälpsbiträde.
Hovrätten (hovrättslagmannen Wade samt hovrättsråden Cooke och Martinez, referent) anförde i beslut den 24 januari 2012 följande.
Enligt 8 § rättshjälpslagen (1996:1619) får rättshjälp beviljas endast om det med hänsyn till angelägenhetens art och betydelse, tvisteföremålets värde och omständigheterna i övrigt är rimligt att staten bidrar till kostnaderna.
Hovrätten konstaterar att ärendet i tingsrätten rör en rättslig angelägenhet som kan utgöra grund för rättshjälp. Frågan är nu om det med hänsyn till omständigheterna, bl.a. möjligheten att på grundval av N.W:s ansökan besluta om verkställighet av tingsrättens dom, är rimligt att staten bidrar till kostnaderna i ärendet.
Wood har ansökt om verkställighet av tingsrättens dom på så sätt att hon specificerat yrkandet till att gälla umgängestillfällen under en viss tidsperiod. Tingsrätten har avslagit N.W:s ansökan om rättshjälp på den grunden att tingsrätten, mot bakgrund av hur datumen för yrkad verkställighet är satta, har en begränsad möjlighet att avgöra ärendet innan yrkad verkställighet blir inaktuell. I ett ärende vid tingsrätten om verkställighet av avgöranden som rör vårdnad, boende eller umgänge, står det dock sökanden fritt att justera sitt yrkande om verkställighet under ärendets gång. Mot bakgrund av detta och då Wood i hovrätten anfört att hon avser att justera sitt yrkande om verkställighet, får det anses vara rimligt att staten bidrar till de kostnader som uppstår i ärendet.
Som tingsrätten angett uppfyller N.W:s ansökan i sig även kraven i övrigt för att rättshjälp ska beviljas henne. Emellertid bör det likväl ankomma på tingsrätten att pröva hennes rättshjälpsansökan. Skälen för detta är följande.
Det rättshjälpsbiträde som Wood föreslagit, Ramirez, har i tingsrätten begärt förhandsbesked om hon har rätt till ersättning av allmänna medel för merkostnader för tidsspillan och utlägg som föranleds av att hon har sin verksamhet långt ifrån den ort där den rättsliga angelägenheten huvudsakligen hanteras. Med hänsyn till instansordningen anser hovrätten att förhandsbesked bör beslutas av tingsrätten och alltså inte av hovrätten. Hovrätten finner vidare att frågan om det föreslagna biträdet ska förordnas, kan vara beroende av om förhandsbeskedet blir positivt eller negativt. Det bör därför ankomma på tingsrätten att i samband med beslutet om förhandsbesked ta ställning till frågan om förordnande av rättshjälpsbiträde (jfr prop. 2008/09:232 s. 34 jämförd med s. 32).
Enligt hovrättens mening bör det inte komma i fråga att hovrätten beviljar rättshjälp utan något biträdesförordnande. Det bör i stället ankomma på tingsrätten att bevilja rätthjälp under förutsättning att tingrätten samtidigt förordnar ett rättshjälpsbiträde. Till grund för detta ställningstagande ligger följande överväganden. Rättshjälp ska beviljas endast om den rättssökande har behov av juridiskt biträde. Enbart behov av andra förmåner än biträde, t.ex. kostnader för bevisning, medför inte att rättshjälp ska beviljas (jfr prop. 1996/97:9 s. 114 f och 207). Här bör även anmärkas att bestämmelserna om rättshjälpens upphörande (32-34 §§rättshjälpslagen) inte omfattar den situationen att rättshjälp beviljas utan något biträdesförordnande. I stället föreskrivs att rättshjälpen ska upphöra för det fall ett rättshjälpsbiträde entledigas utan att något nytt biträde förordnas.
Sammanfattningsvis bör det alltså ankomma på tingsrätten att lämna förhandsbesked om biträdets rätt till ersättning av allmänna medel för nämnda merkostnader samt att pröva N.W:s ansökan om rättshjälp utifrån att hon är berättigad till rättshjälp, detta under förutsättning att biträdesförordnande meddelas. Vid bifall till ansökan om rättshjälp har tingsrätten vidare att fastställa procentsats för beräkning av rättshjälpsavgiften och eventuell minsta avgift för rättshjälpen.
Hovrätten meddelar prövningstillstånd.
Med undanröjande av tingsrättens beslut visar hovrätten ärendet åter till tingsrätten för fortsatt handläggning.
Hovrättens beslut meddelat: den 24 januari 2012.
Ärende nr: ÖÄ 51-12.
Lagrum: 7 §, 27 § andra stycket andra meningen och 32 §rättshjälpslagen (1996:1619).
Rättsfall: NJA 2001 s. 911.
Litteratur: Prop. 1996/97:9 s. 114 f och 207; prop. 2008/09:232 s. 32 och 34; Rogers m.fl., Rättshjälplagen och annan lagstiftning om rättsligt bistånd - En kommentar, (den 31 mars 2011, Zeteo) kommentaren till 7 § under rubriken Inledning och till 27 § andra stycket under rubriken h) Merkostnader p.g.a. avstånd (andra stycket).