Vid häktning enligt 24 kap. 2 § rättegångsbalken kan rätten inte meddela tillstånd till restriktioner.
Åklagaren yrkade att estniske medborgaren S.O. skulle förklaras häktad såsom på sannolika skäl misstänkt för snatteri. Som särskilda häktningsskäl angav åklagaren dels att det fanns risk för att den misstänkte genom att undanröja bevis eller på något annat sätt skulle försvåra sakens utredning och dels att den misstänkte saknade känt hemvist inom riket och att det fanns risk för att han genom att bege sig från riket skulle undandra sig lagföring eller straff. Åklagaren begärde också tillstånd att kunna ålägga den misstänkte restriktioner.
S.O. bestred häktningsyrkandet och de särskilda häktningsskälen. Om tingsrätten skulle finna att det förelåg kollusionsfara hade han inte någon erinran mot att bli ålagd restriktioner.
Stockholms tingsrätt (2000-01-29, rådmannen Miller) förklarade på de skäl som åklagaren anfört S.O. häktad och biföll åklagarens begäran om tillstånd att meddela restriktioner.
S.O. överklagade tingsrättens beslut och yrkade att omedelbart bli försatt på fri fot.
Svea hovrätt (2000-02-01, hovrättsråden Blake, referent, och Sharp samt tf. hovrättsassessorn Wright) lämnade frifotsyrkandet utan bifall men upphävde åklagarens tillstånd att meddela S.O. restriktioner med följande motivering.
För snatteri är inte föreskrivet högre straff än fängelse sex månader. Häktning för sådant brott kan enligt 24 kap. 2 § rättegångsbalken inte grundas på att det finns risk för att den misstänkte försvårar sakens utredning. Vid sådant förhållande kan rätten inte meddela tillstånd till restriktioner enligt 24 kap. 5 a § första stycket rättegångsbalken (se prop. 1993/94:24 s. 68 n).