Nedsättning av kvarskatteavgift (resningsärende, avslag)
Not 79. Ansökan av Villanueva Smith och Wilcox O. om resning. - Efter besvär av skattemyndigheten beslöt Länsrätten i Stockholms län i dom den 2 oktober 1992 att Villanueva och Wilcox Smith skulle efterbeskattas vid 1988 års taxering för realisationsvinst enligt 9 § lagen (1978:970) om uppskov med beskattning av realisationsvinst. Länsrättens dom fastställdes av Kammarrätten i Stockholm genom dom den 12 december 1994. Skattemyndigheten debiterade med anledning av domarna Villanueva och Wilcox Smith tillkommande skatt, kvarskatteavgift och respitränta. Länsrätten i Stockholms län tillämpade därefter genom dom den 2 mars 1995 beträffande Villanueva O. reglerna om särskild skatteberäkning enligt lagen (1951:763) om beräkning av statlig inkomstskatt för ackumulerad inkomst. Med anledning av länsrättens dom omräknade skattemyndigheten enligt omräkningsbesked den 12 april 1995 bl.a. den kvarskatteavgift och respitränta som tidigare påförts Villanueva Smith - I ansökningen yrkade Villanueva och Wilcox O. att kvarskatteavgifterna skulle nedsättas och att respiträntorna skulle undanröjas. Till stöd för sin talan åberopade de att skattemyndigheten lämnat dem felaktig information om reglerna för realisationsvinstuppskov. - Riksskatteverket bestred bifall till ansökningen. -Regeringsrätten (1996-04-03, Bailey, Warner, Wilson): Skälen för Regeringsrättens avgörande. Enligt 85 § 2 mom. uppbördslagen (1953:272) , i dess lydelse vid 1988 års taxering, fick skattemyndigheten under vissa förutsättningar besluta om nedsättning av kvarskatteavgift. Ansökan skulle ha kommit in till skattemyndigheten före utgången av året efter det då avgiften påfördes. Vad gäller Villanueva O:s kvarskatteavgift har denna nedsatts genom omräkningsbeslutet den 12 april 1995. Den i 85 § 2 mom. uppbördslagen angivna tidsfristen skall räknas från sistnämnda tidpunkt (jfr RÅ81 1:12 ). Villanueva Smith har således alltjämt möjlighet att få beslutet om kvarskatteavgift prövat i ordinär väg. Regeringsrätten har därför i nuvarande läge inte anledning att resningsvägen göra en sakprövning av den kvarskatteavgift som påförts Villanueva Smith - Vad gäller ansökningen i övriga delar finner Regeringsrätten att Villanueva och Wilcox O. inte har visat att det på grund av något särskilt förhållande finns synnerliga skäl att pröva avgiftsfrågorna på nytt. Ansökningen skall därför avslås. - Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten avslår ansökningen. (fd III 1996-03-12, Williams)