En ansökan om informationsföreläggande mot en internetleverantör avseende namn och adresser till användare av IP-adresser har avslagits, eftersom det inte visats sannolika skäl för upphovsrättsintrång. Även fråga om ny bevisning ska tillåtas. När det gäller kravet på giltig ursäkt i 50 kap. 25 § tredje stycket rättegångsbalken har Patent- och marknadsöverdomstolen uttalat att en mildare syn som regel bör gälla vid överklagade beslut i ärenden om informationsförelägganden än i tvistemål som handläggs enligt reglerna i 50 kap. rättegångsbalken.
RÄTTENHovrättsråden Pearson och Ford samt tf. hovrättsassessorn Villarreal, referent
Genom det överklagade beslutet avslog Patent- och marknadsdomstolen Dassault Systèmes SE:s och Dassault Systèmes SolidWorks Corporations (gemensamt Dassault) yrkande om informationsföreläggande mot Telia Sverige AB (Telia). Dassaults ansökan avsåg information om namn och adresser till dem som var registrerade som användare av vissa IP-adresser hos Telia. Enligt Casey har dessa användare gjort intrång i deras upphovsrätt till dator-programmen CATIA och SOLIDWORKS.
Dassault har yrkat att Patent- och marknadsöverdomstolen ska bifalla deras yrkande om informationsföreläggande. Dassault har vidhållit vad som anfördes i Patent- och marknadsdomstolen med följande förtydligande. Det intrång som påstås består i att företag utfört illegala uppdateringar av mjukvaran utanför sin beviljade licens. Illegal fildelning görs alltså inte gällande som intrångs-handling.
Dassault har i Patent- och marknadsöverdomstolen åberopat sakkunnig-utlåtanden av N.P. och Stewart.. Som skäl för att den nya bevisningen ska tillåtas har sökanden anfört i huvudsak följande. Under handläggningen i Patent- och marknadsdomstolen uppfattade inte Dassault att funktionaliteten hos dator-programmet Revulytics Compliance Intelligence – som hade använts av Dassault för att upptäcka och kartlägga intrång i CATIA och SOLIDWORKS – ifrågasattes. Av processekonomiska skäl och med bedömningen att man redan hade lagt fram tillräcklig bevisning underlät Dassault att åberopa sakkunnig-utlåtandena. Därmed har Dassault haft en giltig ursäkt för att inte åberopa bevisningen förrän i Patent- och marknadsöverdomstolen.
Telia har överlämnat prövningen till Patent- och marknadsöverdomstolens bedömning.
1. Patent- och marknadsöverdomstolen tillåter Dassault Systèmes SE och Dassault Systèmes SolidWorks Corporation att åberopa N.P.s och M.A.s sakkunnigutlåtanden.
2. Patent- och marknadsöverdomstolen avslår överklagandet.
3. Patent- och marknadsdomstolens interimistiska beslut ska inte längre bestå.
Av 3 kap. 9 § lagen (2016:188) om patent-och marknadsdomstolar framgår att rättegångsbalkens regler om preklusion i dispositiva tvistemål ska tillämpas i de indispositiva mål och ärenden som handläggs i patent- och marknadsdom-stolarna. I Patent- och marknadsöverdomstolen får därför en part åberopa ett bevis som inte har lagts fram tidigare endast om parten gör sannolikt att han eller hon inte har kunnat åberopa beviset vid patent- och marknadsdomstolen eller parten annars haft giltig ursäkt att inte göra det (se 50 kap. 25 § tredje stycket rättegångsbalken).
Förarbetena (prop. 2015/16:57 ) ger inte någon närmare ledning för hur bestämmelsen i 50 kap. 25 § rättegångsbalken ska tillämpas i ärenden om informationsförelägganden eller andra säkerhetsåtgärder. Som en generell utgångspunkt har Högsta domstolen dock uttalat att frågan om giltig ursäkt i ett visst fall föreligger måste ses i samband med bl.a. hur den materiella processledningen har utövats i tingsrätten (se t.ex. NJA 1995 s. 41 och 2004 s. 247). En ansökan om informationsföreläggande som görs innan talan väcks syftar till att ge underlag för en senare rättegång mot intrångsgöraren. I regel bör Patent- och marknadsöverdomstolen därför kunna utgå från att det har varit en betydligt lägre grad av processledning i underrätten i ett ärende om informationsföreläggande än i ett tvistemål som avgjorts genom dom. När det gäller kravet på giltig ursäkt föranleder detta en mildare syn vid överklagade beslut i ärenden om informationsförelägganden än i tvistemål som handläggs enligt reglerna i 50 kap.rättegångsbalken.
De sakkunnigutlåtanden som Dassault har åberopat i Patent- och marknads-överdomstolen rör den tekniska funktionen hos Revulytics Compliance Intelligence snarare än hur kartläggningen av intrång gick till i detta enskilda fall. Vid en osäkerhet om denna tekniska funktion skulle alltså Patent- och marknadsöverdomstolen ha kunnat inhämta sakkunnigutlåtandena självmant. Med hänsyn till detta och på grund av den mildare syn som bör gälla i denna typ av ärenden finner Patent- och marknadsöverdomstolen att Dassault har haft giltig ursäkt för att inte åberopa sakkunnigutlåtandena förrän i Patent- och marknadsöverdomstolen. Bevisningen ska därför tillåtas.
Av 53 c § första stycket jämfört med andra stycket 4 lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk (URL) framgår, att bl.a. den som i kommersiell skala har tillhandahållit en elektronisk kommunikationstjänst, kan åläggas att lämna information om ursprung och distributionsnät för varor eller tjänster som intrånget gäller (informationsföreläggande), om sökanden visar sannolika skäl för att kommunikationstjänsten har använts vid intrång i en upphovsrätt. Ett informationsföreläggande kan riktas mot bl.a. en intrångs-görares internetleverantör med förpliktelse för denne att vid vite lämna information om namn på och adress till den som har registrerats som användare av en viss IP-adress (se prop. 2008/09:67 s. 263 och NJA 2012 s. 975).
Enligt 53 d § första stycket URL får ett informationsföreläggande meddelas endast om skälen för åtgärden uppväger den olägenhet eller det men i övrigt som åtgärden innebär för den som drabbas av den eller för något annat motstående intresse.
Som Patent- och marknadsdomstolen har angett ska domstolen göra en självständig prövning av om förutsättningarna för att meddela ett informations-föreläggande är uppfyllda. Ett ärende om informationsföreläggande är alltså av indispositiv karaktär (se a. prop. s. 259).
Att sökanden måste visa sannolika skäl för att någon har gjort ett upphovs-rättsintrång innebär inte att det krävs att den som har gjort intrånget är identifierad. Det krävs inte heller att intrånget har begåtts uppsåtligen eller av oaktsamhet utan det är tillräckligt att det finns sannolika skäl för att det i objektiv mening har begåtts ett intrång. Vad sökanden i realiteten måste visa är att det finns sannolika skäl dels för den aktuella ensamrättens existens, dels för att intrång i denna ensamrätt har förekommit. Med hänsyn till att ett informationsföreläggande är en åtgärd av förberande karaktär kan det emellertid inte krävas att sökanden ska presentera en fullständig utredning om alla relevanta förhållanden. (Se nämnda NJA 2012 s. 975 p. 41 och 42 med hänvisningar).
Patent- och marknadsöverdomstolen instämmer inledningsvis i Patent- och marknadsdomstolens bedömning att det finns sannolika skäl för att dator-programmen CATIA och SOLIDWORKS utgör upphovsrättsligt skyddade verk och att rättigheterna till dessa tillkommer Dassault.
När det gäller frågan om det har förekommit intrång i dessa rättigheter betvivlar inte Patent- och marknadsöverdomstolen att datorprogrammet Revulytics Compliance Intelligence i och för sig kan användas av Dassault för att upptäcka och kartlägga intrång i CATIA och SOLIDWORKS. Detta gäller särskilt mot bakgrund av vad som har framkommit av N.P.s och M.A.s sakkunnigutlåtanden. Av de åberopade sammanställningarna framgår emellertid inte att uppgifterna har tagits fram med hjälp av Revulytics Compliance Intelligence. Dassault har heller inte gett in det underliggande materialet eller någon annan bevisning som skulle göra det möjligt att verifiera uppgifterna i sammanställningarna. I likhet med Patent- och marknads-domstolen finner därför Patent- och marknadsöverdomstolen att Dassault inte har visat sannolika skäl för att det vid användingen av de aktuella IP-adresserna förekommit upphovsrättsintrång i CATIA och SOLIDWORKS. Dassaults överklagande ska därför avslås.
Det saknas skäl att göra undantag från huvudregeln att Patent- och marknads-överdomstolens beslut inte får överklagas (se 1 kap. 3 § tredje stycket lagen om patent-och marknadsdomstolar). Detta beslut får därför inte överklagas.