Sedan fastighet försålts exekutivt har nyttjanderättshavare i samband med avflyttning medtagit en vedspis. Bestämmelserna i 12 kap 38 § 1 st UB om vilken egendom som vid exekutiv försäljning följer fastigheten har inte ansetts tillämpliga såvitt avser tredje mans rätt till egendomen. - Tillika fråga om förutsättningar för beviljande av handräckning enligt 8 kap 18 § UB.
- Tillika fråga om förutsättningar för beviljande av handräckning enligt 8 kap 18 § UB.
Vid exekutiv försäljning av fastigheten Bensinpumpen 5 i Stockholm d 1 juni 1994 ropades denna in av Stadshypotek AB, Region Stockholm (Stadshypotek). En av lägenheterna i fastigheten var då uthyrd till S.A. I lägenheten fanns vid försäljningen en vedspis som bortfördes ur lägenheten i samband med att hyresgästen avflyttade.
Stadshypotek ansökte hos Kronofogdemyndigheten i Stockholm om handräckning enligt 8 kap 18 § UB för utfående av vedspisen från S.A. I beslut d 1 febr 1995 biföll kronofogdemyndigheten (kronofogden W.) den sökta handräckningen.
TR:n (rådmannen Parker) anförde i slutligt beslut d 5 april 1995 bl a: I överklagandet har S.A. anfört bl a följande. Hon var vid tidpunkten för den exekutiva försäljningen bostadshyresgäst i fastigheten och hade placerat en av henne förvärvad vedspis närmast som ett prydnadsföremål i lägenheten. Spisen var placerad på ett löst fundament utan möjlighet att elda i densamma. Hon har också muntligen och skriftligen inför visningen och auktionen anmärkt att spisen var hennes privata lösegendom som till yttermera visso är en gammal släktklenod. Hon hade bl a försett spisen med en skylt med ifrågavarande upplysning. Spisen är på grund av det anförda inte något fastighetstillbehör.
Stadshypotek har anfört bl a följande. Spisen var fast ansluten till murstocken på ett speciellt uppmurat fundament som var avpassat för spisen. Detta var gjort med ett för vedspisar korrekt utförande. Kronofogdemyndighetens värderingsman har i sin skriftliga värdering konstaterat att vedspisen är ett fastighetstillbehör som ingår i fastigheten. Inför utrop i auktionssalen påtalades särskilt att vedspisen ingick i försäljningen.
Skäl. Det har inte ens påståtts från Stadshypoteks sida att vedspisen tillförts byggnaden av fastighetens ägare. S.A:s påstående att spisen är hennes egendom och att det är hon som tillfört fastigheten denna har inte bestritts. Fastigheten och spisen var således enligt vad som framkommit i ärendet vid försäljningen inte i samma ägares hand. Härav följer att vedspisen enligt 2 kap 4 § första meningen JB inte utgjorde tillbehör till fastigheten. Den ingick därför inte i försäljningen. Det överklagade beslutet skall därför upphävas.
TR:n meddelar ett så lydande slutligt beslut: Med bifall till överklagandet upphäver TR:n det överklagade beslutet om handräckning.
Stadshypotek överklagade i Svea HovR och yrkade att dess ansökan om handräckning enligt 8 kap 18 § UB skulle bifallas.
S.A. bestred ändringsyrkandet.
HovR:n (hovrättsråden Rivera, referent, och Greene samt tf hovrättsassessorn Smith) anförde i slutligt beslut d 29 aug 1995 bl a: Vedspisen som fanns i S.A:s lägenhet får bl a genom vad som framkommit av värdeutlåtandet avseende fastigheten anses ha sålts som tillbehör vid den exekutiva auktionen.
Försäljningen har vunnit laga kraft och köpeskilling har erlagts. S.A. har, eftersom lagfart var beviljad för gäldenären då den exekutiva försäljningen ägde rum, förlorat sin rätt att gentemot Stadshypotek hävda sin rätt till vedspisen.
Med upphävande av TR:ns beslut bifaller HovR:n Stadshypotek AB:s yrkande och fastställer kronofogdemyndighetens beslut d 1 febr 1995 att bevilja handräckning enligt 8 kap 18 § UB.
S.A. (ombud ombudsmannen T.R.) överklagade och yrkade att HD med ändring av HovR:ns beslut skulle lämna ansökningen om handräckning utan bifall.
Stadshypotek (ombud advokaten M.C.) bestred ändring. Målet avgjordes efter föredragning.
Föredraganden, RevSekr Elserth, föreslog i betänkande att HD skulle meddela följande beslut: Skäl. Av 12 kap 38 § 1 st UB följer att vid försäljning av fastighet på exekutiv auktion omfattar försäljningen, förutom fastighetstillbehör, även den egendom som har angivits följa fastigheten. Denna bestämmelse reglerar förhållandet mellan gäldenären och köparen av fastigheten. Att egendom har angivits följa fastigheten avgör däremot inte vad som gäller i förhållandet mellan köparen och tredje man. (Se bl a SOU 1966:7 s 74ff och prop 1967:16 s 119ff, jfr även Smith respektive Wells i SvJT 1973 s 814 respektive 819.)
Av 14 kap 3 § 2 st UB följer vidare att den som efter exekutiv försäljning av fast egendom åberopar annat förvärv av egendomen från gäldenären eller åberopar att gäldenärens åtkomst var ogiltig, under vissa förutsättningar förlorar sin rätt mot köparen av fastigheten. S.A. har emellertid åberopat att gäldenären aldrig har ägt spisen. Bestämmelsen omfattar inte sådana fall.
Vad som skall prövas mellan parterna är i stället i första hand om spisen utgör fastighetstillbehör och därför har övergått i Stadshypoteks ägo genom försäljningen av fastigheten. Om denna prövning inte utfaller till Stadshypoteks fördel skall i andra hand prövas om bolaget gjort ett godtrosförvärv av lös egendom. Vad som förekommit i målet ger inte tillräckligt underlag för att bedöma dessa frågor i detta mål. Stadshypoteks talan kan därför inte handräckningsvis bifallas. (jfr NJA 1993 s 103.)
HD:s avgörande. Med ändring av HovR:ns beslut lämnar HD ansökningen om handräckning utan bifall.
HD (JustR:n Vängby, Jones, referent, Dougherty, Schmidt och Flores) fattade följande slutliga beslut: Skäl. När en exekutiv försäljning har skett, har köparen enligt 8 kap 18 § UB rätt att vid behov få handräckning för att komma i besittning av vad han har förvärvat. I förevarande fall har Stadshypotek ansökt om handräckning för utfående av en vedspis som S.A. tagit med sig när hon efter den exekutiva försäljningen av fastigheten avflyttat från den av henne förhyrda lägenheten.
Frågan är då om vedspisen omfattats av fastighetsförsäljningen.
Av 12 kap 38 § 1 st UB framgår att vid exekutiv auktion skall om det är påkallat anges vilken egendom som skall följa fastigheten och i vad mån egendom som framstår som tillbehör inte skall följa den. Vad som sålunda angetts är avgörande för vad försäljningen omfattar i den delen. Bestämmelsen reglerar förhållandet mellan säljare och köpare av fastigheten men har inte någon inverkan på tredje mans rätt till egendomen.
Avgörande för frågan om försäljningen omfattat spisen är i stället om den utgjort ett byggnadstillbehör. Enligt 2 kap 2 § JB hör till byggnad fast inredning och annat varmed byggnaden blivit försedd, om det är ägnat till stadigvarande bruk för byggnaden eller del av denna. Stadgandet innehåller också en uppräkning av föremål som framstår som typiska byggnadstillbehör. Som exempel på tillbehör till bostadsbyggnad anges bl a spis. Av 2 kap 4 § 1 st framgår att ett föremål, som har tillförts fastigheten av en nyttjanderättshavare eller eljest av annan än fastighetsägaren, dock inte hör till denna, om inte föremålet och fastigheten kommit i samma ägares hand.
S.A. har hävdat att det är hon som placerat spisen i köket och att den aldrig varit i fastighetsägarens ägo. Vad hon anfört kan inte lämnas utan avseende. Stadshypoteks talan kan därför inte handräckningsvis bifallas.
HD:s avgörande. Med ändring av HovR:ns beslut, lämnar HD ansökningen om handräckning utan bifall.
HD:s beslut meddelades d 22 nov 1996 (mål nr Ö 4040/95).