Föreläggande enligt miljöbalken att vidta åtgärder för att återställa strandpromenad på fastigheten Haga-Kumla 1:5 i Sigtuna kommun ----- Mark- och miljööverdomstolen fastställde miljö- och hälsoskyddsnämndens beslut att förelägga en fastighetsägare att återställa en strandpromenad. Fastighetsägaren hade utan strandskyddsdispens schaktat bort ett jordlager så att en svacka med kala stenhällar och en brant bildats samt lagt upp en sten. Mark- och miljööverdomstolen bedömde att dessa åtgärder är jämförbara med sådana anordningar och anläggningar som exemplifierats i förarbeten till strandskyddsbestämmelserna och att de därmed omfattas av bestämmelsen i 7 kap 15 § miljöbalken.
ÖVERKLAGAT AVGÖRANDENacka tingsrätt, miljödomstolens dom 2011-02-18 i mål nr M 2906-10, se bilaga A
KLAGANDE1. Miljö- och hälsoskyddsnämnden i Sigtuna kommun, 195 85 Märsta 2. Torsborgs villaförening, c/o B-Å.G.
MOTPARTBostadsrättsföreningen Vitsjön, Box 25001, 750 25 Uppsala Ombud: Advokaten Cervantes och miljööverdomstolen upphäver miljödomstolens dom och länsstyrelsens beslut 2010-05-11 (dnr 505-10-3339) samt fastställer miljö- och hälsoskyddsnämndens i Sigtuna beslut 2009-11-12 (§ 80) med endast den ändringen att tiden för fullgörande ändras till den 31 december 2011.
Miljö- och hälsoskyddsnämnden i Sigtuna kommun har (nämnden nedan) yrkat upphävande av miljödomstolens dom och fastställande av nämndens beslut den 12 november 2009 angående föreläggande för Bostadsrättsföreningen Vitsjön att återställa strandpromenaden på fastigheten Haga-Kumla 1:5 i Sigtuna kommun. Nämnden har medgivit att tiden för fullgörande av beslutet flyttas fram till senast tre månader efter att Mark- och miljööverdomstolens avgörande vunnit laga kraft.
Torsborgs Villaförening (villaföreningen nedan) har anslutit sig till nämndens överklagande.
Bostadsrättsföreningen Vitsjön (bostadsrättsföreningen nedan) har bestritt ändring.
Den aktuella stigen finns dokumenterad på kartor från mer än hundra år. Enligt Torsborgs Villaförening har den varit väl använd. När stigen kommer till den aktuella platsen syns tydligt vilken avhållande effekt som bostadsrättsföreningens åtgärder haft på allmänhetens tillträde. Att marktäcket helt grävts bort så att stigen får ett abrupt slut, samt att det tidigare sattes upp ett högt stängsel har följaktligen avhållit allmänheten från att vandra på stigen så att den börjat växa igen. Stängslet har i ett annat ärende tagits bort genom Kronofogdemyndighetens försorg. Syftet med nämndens beslut är att bevara förutsättningarna för allemansrättslig tillgång till det aktuella strandområdet och återskapa möjligheterna för allmänheten att komma ned till stranden utan att det föreligger omständigheter som verkar hindrande eller avhållande. Beslutet är utformat som ett funktionskrav och är tillräckligt preciserat för att syftet bakom strandskyddsbestämmelserna ska kunna uppfyllas genom de åtgärder som är avsedda att framtvingas genom föreläggandet. Genom utformningen har Bostadsrättsföreningen Vitsjön möjlighet att själv välja den billigaste metoden att uppfylla föreläggandet. Angående frågan om att nämnden inte visat att bostadsrättsföreningen vidtagit åtgärder som hindrar eller avhåller allmänheten har denna inte ens påstått att den inte vidtagit åtgärderna utan får genom sitt sätt att uttrycka sig anses ha vitsordat dessa. Med hänsyn till de andra åtgärder som vidtagits på platsen förefaller det högst rimligt att de nu aktuella åtgärderna vidtagits samtidigt med de andra.
Allmänheten och de boende i Torsborgsområdet har under åtta somrar hindrats eller avhållits från att använda strandpromenaden. Grannar har iakttagit hur stenen lagts på plats med hjälp av en grävmaskin och hur marklagret efter genomförda schaktningsarbeten spolats bort med hjälp av högtryckssprutor. Ska man följa den ursprungliga sträckningen måste man klättra i den svårforcerade brant som kom till efter marklagrets borttagande. Det går att gå runt stenen som lagts upp i tomtgränsen mellan Haga-Kumla 1:17 och Haga-Kumla 1:5 men det är avsevärt mer besvärligt att ta sig fram.
Det finns ingen allmänhet som rör sig på stigen och fastighetsägarna har sina egna vägar eller stigar ner till stranden. Till följd härav har stigen utmed stranden mer eller mindre växt igen. Det går mycket enkelt att ta sig förbi den sten som enligt nämnden ska tas bort. Strandstigens funktion finns oaktat de åtgärder föreningen må ha företagit.
Enligt 7 kap. 15 § miljöbalken får inte byggnader uppföras inom strandskyddat område. Inte heller får andra anläggningar eller anordningar utföras om de hindrar eller avhåller allmänheten från att beträda ett strandskyddat område där den annars skulle ha fått färdas fritt. Detsamma gäller grävningsarbeten eller andra förberedelsearbeten för byggnader eller anläggningar eller anordningar av nu nämnda slag. Inte heller får åtgärder vidtas som väsentligt förändrar livsvillkoren för djur- och växtarter.
Enligt propositionen 1997/98:45 del II s 86 är exempel på anläggningar och anordningar som kan vara otillåtna staket, bersåer, grillplatser, lekplatser, trädgårdsgångar, flaggstänger, trädgårdsland, vägar, parkeringsplatser, campingplatser, golfbanor, tennisbanor, upplag för sprängsten, båtupptagningsanordningar, bryggor och pirar.
Av 7 kap. 18 b § miljöbalken framgår att kommunen i det enskilda fallet får meddela dispens från förbuden i 15 § om det finns särskilda skäl. Sådant beslut sker efter ansökan om strandskyddsdispens.
Mark- och miljööverdomstolen gör följande bedömning.
Haga-Kumla 1:5. Platsen omfattas av strandskydd. Avståndet mellan bostadshuset på fastigheten och stranden är så stort att stranden inte ligger inom det område som utgör en normal bostadstomt.
Det har i målet gjorts gällande att jordlager schaktats bort från strandområdet samt en sten placerats i den östra fastighetsgränsen där befintlig stig nu mynnar ut. Stigen fortsätter på andra sidan om det urschaktade området. Den leder där fram till en äldre ångbåtsbrygga. Uppgifterna stöds av utredningen i målet och särskilt de iakttagelser Mark- och miljööverdomstolen kunnat göra vid syn på platsen. På platsen där stigen når fastigheten Haga-Kumla 1:5 från söder finns nu en uppenbarligen ditlagd sten och därefter en svacka där marken består av kala stenhällar som uppåt begränsas av en brant innan en ny stig tar vid norr om fastigheten Haga-Kumla 1:5. Mark- och miljööverdomstolen bedömer att de sammantagna åtgärderna är jämförbara med de anordningar och anläggningar som exemplifieras i förarbeten till strandskyddsbestämmelserna. Åtgärderna omfattas därmed av 7 kap. 15 § miljöbalken. De får anses hindra eller avhålla allmänheten från att beträda ett allemansrättsligt tillgängligt område inom fastigheten Haga-Kumla 1:5.
Eftersom de vidtagna åtgärderna således är dispenspliktiga och dispens saknas finns förutsättningar att förelägga om återställande av förhållandena på platsen. Miljö- och hälsoskyddsnämnden har begränsat sitt föreläggande till att avse åtgärder för att möjliggöra för allmänheten att kunna passera strandområdet på motsvarande sätt som tidigare. Mark- och miljööverdomstolen bedömer att föreläggandet är tillräckligt tydligt och ändamålsenligt utformat för det angivna syftet.
Med hänsyn till den bedömning som här gjorts finner Mark- och miljööverdomstolen att miljödomstolens dom och länsstyrelsens beslut ska upphävas och miljö- och hälsoskyddsnämndens beslut fastställas, dock att tiden för fullgörande bör flyttas fram till den 31 december 2011.
Domen får enligt 5 kap. 5 § lagen (2010:921) om mark- och miljödomstolar inte överklagas.
I avgörandet har deltagit hovrättsråden Ryan och Barrera, tekniska rådet Blair samt hovrättsassessorn Boyd, referent. Avgörandet är enhälligt.
2. Torsborgs Villaföreningc/o B-Å.G.
Ombud: WilsonMiljödomstolen avslår överklagandet.
YRKANDEN M.M.
Miljö- och hälsoskyddsnämnden i Sigtuna kommun (nämnden) har yrkat att miljödomstolen med ändring av länsstyrelsens beslut ska meddela dom i enlighet med nämndens beslut från den 12 november 2009. Nämnden har vidare yrkat att datum för de vidtagna åtgärderna ska bestämmas till tre månader efter att miljödomstolens dom vunnit laga kraft.
Nämnden har till stöd för sin talan anfört bl.a. följande.
År 2004 inkom en anmälan till Sigtuna kommun om att åtgärder utförts på fastigheten Haga-Kumla 1:5, inom strandskyddat område, som hindrade passage längs en stig utmed Mälaren. Stigen har använts av boende i området i minst hundra år och stigen finns tydligt markerad på häradskartan från år 1900.
Tidigare har åtgärder utförts av fastighetsägaren till Haga-Kumla 1:5 för att begränsa framkomligheten utmed stigen. Ett högt stängsel har satts upp längs fastighetsgränsen och ända ut i vattnet. Vidare har stenar lagts ut på stigen för att minska framkomligheten. År 2008 utfördes ytterligare arbeten på fastigheten, jordtäcket grävdes bort på fastighetens nedre del, träd fälldes och en väg uppfördes ned mot stranden.
Vid miljö- och hälsoskyddskontorets inspektion av området framkom, trots att mar-ken var snöbeklädd, att stigen hade grävts eller på annat sätt tagits bort på den nedre delen av fastigheten Haga-Kumla 1:5. Några större stenar hade lagts ut på den stigen. Vid en ny inspektion som utfördes i augusti 2009 kunde inspektörer från miljö- och hälsoskyddskontoret konstatera att stigen till en början var bred och mycket tydlig och sedan smalnade av sista biten före Haga-Kumla 1:5. Där stigen tar slut marktäcket är borta finns en sten som förhindrade lättframkomlig passage. Efter stenen finns ett område som är helt utan marktäcke. Man kunde gå på den kala berghällen tills man kom till en brant slutning som man måste klättra uppför för att nå den fortsatta stigen på bredvidliggande fastighet.
De förelagda återgärderna, som innebär dels att marken inom Haga-Kumla 1:5 ska planas ut, dels att stenen ska tas bort, omfattas av bestämmelserna i 7 kap. 15 § miljöbalken. Syftet med strandskyddet är att förhindra att åtgärder utförs inom strandskyddat område som verkar avhållande eller direkt hindrande för dem som vill ta sig eller vistas vid strandlinjen.
Genom bortschaktningen av stigen och skapandet av en brant som är mer svårforcerad än vad som var fallet före åtgärderna, har här skapats ett hinder för den som vill tas sig till strandområdet. Det skapade hindret strider mot strandskyddet och dess syfte. Förutom byggnader syftar lagtexten även på andra åtgärder som hindrar eller avhåller allmänheten från att beträda ett område där den annars skulle ha fått färdas fritt. Vidare har de åtgärder som vidtagits omedelbart vid strandlinjen, nämligen att skala av det översta jordtäcket samt att fälla träd utgjort handlingar som väsentligen förändrat livsvillkoren för djur- och växtarter.
De företagna åtgärder har tillsammans inneburit att strandområdet och vägen dit har privatiserats och gjorts mer svår tillgängliga för allmänheten, på ett sätt att detta strider mot strandskyddet. Åtgärderna har inte utförts inom hemfridszonen.
Även Torsborgs Villaförening har överklagat länsstyrelsens beslut och har därvid anfört i allt väsentligt samma omständigheter som nämnden till stöd för sin talan.
Bostadsrättsföreningen Vitsjön (föreningen) har bestritt ändring.
Av 26 kap. 9 § miljöbalken följer att en tillsynsmyndighet får meddela de förelägganden och förbud som behövs i ett enskilt fall för att balken samt föreskrifter, domar och andra beslut som har meddelats med stöd av balken ska efterlevas. Vidare att mer ingripande åtgärder än vad som behövs i det enskilda fallet inte får tillgripas.
Nämnden har förelagt föreningen att dels plana ut mark (inom ett visst område och på visst sätt), dels avlägsna en sten.
Miljödomstolen konstaterar i likhet med länsstyrelsen att det av utredningen framgår att vissa åtgärder, såsom att schakta bort jord, vidtagits av föreningen. Utan att nu gå in på frågan i vad mån detta varit åtgärder som är förbjudna enligt bestämmelserna om strandskydd, vill miljödomstolen framhålla följande.
Syftet med förelägganden av det slag som nu är i fråga är att i möjligaste mån återställa just de fysiska åtgärder som har vidtagits. Föreläggandet ska vidare riktas till den eller de som har vidtagit åtgärden eller åtgärderna.
Det nu aktuella föreläggandet avser emellertid, i den del som rör markavplaning, inte ett återställande av åtgärder som har vidtagits, alltså att göra schaktningen m.m. ogjorda så att stigen återuppstår på ursprunglig plats. I själva verket har nämnden angett att den inte funnit något behov av att göra en så snäv avgränsning utan har velat ge handlingsutrymme för den enklaste och billigaste lösningen (se s. 4 i föreläggandet). Det är vidare inte visat att det är föreningen som har placerat stenen i dess aktuella läge. I båda dessa hänseenden överskrider föreläggandet de ramar som angetts ovan. Eftersom föreläggandet därmed inte är lagligen grundat har det funnits skäl att upphäva detsamma. Länsstyrelsens slut ska därför fastställas.
Överklagande, ställt till Svea hovrätt, miljööverdomstolen ska ha inkommit till Nacka tingsrätt, miljödomstolen senast den 11 mars 2011. Prövningstillstånd krävs.
I domstolens avgörande har deltagit rådmannen Hayes, ordförande, och miljörådet Bailey. Föredragande har varit tingsnotarien Larson.