Talan om samäganderätt till viss egendom ansågs vara sådan talan om bättre rätt som avses i 15 kap 2 § RB. Trots att det var fråga om en fastställelsetalan ansågs kvarstad kunna meddelas å egendomen enligt angivna lagrum.
C.W. yrkade vid  Lunds TR, att TR:n skulle förplikta B.J. att utge viss lös egendom samt att TR:n skulle fastställa att viss egendom, förtecknad i bilaga 1 B till stämningsansökningen, innehades av C.W. och B.J. med samäganderätt.
Hon yrkade vidare att TR:n skulle belägga den omtvistade egendomen med kvarstad.
TR:n (rådmannen Harris) förordnade d 25 aug 1987 interimistiskt om kvarstad enligt C.W:s yrkande.
TR:n  (rådmannen Bates) fann vid prövning d 2 sept 1987 ej skäl häva kvarstadsbeslutet.
B.J. anförde besvär i HovR:n över Skåne och Blekinge  och yrkade att HovR:n måtte häva kvarstadsbeslutet.
C.W. bestred ändring.
HovR:n (hovrättslagmannen Ekstedt  samt hovrättsråden Macias, referent, och Hurst) anförde i beslut d 10 nov 1987: Kvarstad som beviljas enligt 15 kap 1-3 §§ RB skall trygga verkställigheten av en kommande dom. Detta innebär att käromålet måste avse en exigibel dom. Talan såvitt avser egendomen enligt bilaga i B är endast en fastställelsetalan. Förutsättningar har således ej förelegat för meddelande av kvarstadsbeslut beträffande nämnda egendom.
HovR:n upphäver TR:ns beslut om kvarstad på den egendom som förtecknats i bilaga 1 B till stämningsansökan.
I övrigt lämnar HovR:n besvären utan bifall.
C.W. (ombud advokaten N.G.) anförde besvär och yrkade, att HD med ändring av HovR:ns beslut måtte förordna om kvarstad på den egendom som upptogs på bilagan 1 B med visst undantag.
B.J. lät sig ej avhöra.
Målet avgjordes efter föredragning.
Föredraganden, RevSekr  Lindgren, hemställde i betänkande att HD skulle meddela beslut enligt följande: Skäl. C.W. har i TR:n väckt talan mot B.J. med yrkande att domstolen skall fastställa att den aktuella egendomen, som finns hos B.J. innehas av dem med samäganderätt.
Målet rör i HD frågan om domstol kan förordna om kvarstad på egendomen med tillämpning av 15 kap 2 § RB trots att talan i målet är en fastställelsetalan och ej går ut på att uppnå en exigibel dom.
Bestämmelserna i 15 kap RB om kvarstad fick ny lydelse 1981. Kvarstad har till syfte att trygga att den förlorande parten fullgör vad som kan komma att åläggas honom i ett kommande domstolsavgörande. Under förarbetena till lagstiftningen framhöll emellertid lagrådet (prop 1980/81:84 s 413-414), i anslutning till ett uttalande av departementschefen (prop s 235) att talan i målet skall gå ut på att erhålla en dom eller ett beslut som kan verkställas, att den föreslagna 2 § enligt sin ordalydelse inte uppställer något hinder - - - se HD:s beslut - - - verkställbart avgörande. Som exempel anges (prop s 235) att det kan vara fråga om dispasch.
Av det sagda framgår att det endast i vissa mycket speciella undantagssituationer är möjligt att med stöd av 15 kap 2 § RB förordna om kvarstad när talan är en fastställelsetalan. Talan om samäganderätt kan med hänsyn till vad som ovan sagts ej anses höra dit. C.W:s yrkande om kvarstad skall därför lämnas utan bifall.
HD:s avgörande. HD lämnar besvären utan bifall.
HD (JustR:n  Hernandez, Williams, Hall, Olson och  Moreno, referent) fattade följande slutliga beslut:
Skäl. C.W. har i TR:n väckt talan mot B.J. med yrkande att domstolen skall fastställa att den aktuella egendomen, som fanns hos B.J. innehas av dem med samäganderätt.
Målet rör i första hand frågan om ett yrkande att viss egendom skall anses innehavd med samäganderätt utgör sådan talan som avses i 15 kap 2 § RB. Om så skulle vara fallet uppkommer frågan om domstol kan förordna om kvarstad enligt angivna lagrum å egendomen trots att talan i målet syftar till att fastställa huruvida visst rättsförhållande består och inte till att uppnå en exigibel dom.
Talan om samäganderätt får anses vara en sådan talan om bättre rätt som avses i 15 kap 2 § RB.
Under förarbetena till bestämmelserna i 15 kap RB i deras nuvarande lydelse uttalade departementschefen (prop 1980/81:84 s 235) att talan i målet skall gå ut på att erhålla en dom eller ett beslut som kan verkställas. I anslutning härtill framhöll lagrådet följande (s 413 f). Den föreslagna 2 § uppställer enligt sin ordalydelse inte något hinder mot ett kvarstadsbeslut i exempelvis sådana fall då den som påstår bättre rätt till egendom som annan innehar inte har något behov av fullgörelse därför att besittningen av egendomen inte skall ändras även om talan vinner bifall. Den kvarstadssökandes talan går då endast ut på att få den bättre rätten fastställd med den effekten att alla de rättsregler som skyddar samma rätt - det må vara äganderätt eller någon begränsad sakrätt - automatiskt träder till utan några särskilda verkställighetsåtgärder. Ett kvarstadsbeslut kan emellertid också i nu berörda fall ha betydelse för den part som påstår bättre rätt i det att kvarstaden hindrar motparten från att utnyttja den rätt han faktiskt innehar till förfång för kvarstadssökanden. - Lagrådet konstaterade sammanfattningsvis att den föreslagna 2 § ger möjlighet att använda kvarstad även när fråga är endast om fastställelsetalan men att behov därav bara undantagsvis kan föreligga. Departementschefen underströk med anledning härav (prop s 428) att kvarstad enligt 2 § kan komma i fråga i samband med fastställelsetalan endast i särskilda undantagsfall, då sökanden inte rimligen kan föra en talan som leder till ett verkställbart avgörande.
Av det sagda framgår visserligen att det ansetts endast i undantagssituationer vara möjligt att med stöd av 15 kap 2 § RB förordna om kvarstad när talan är en fastställelsetalan. Det är emellertid normalt sett inte möjligt att föra en fullgörelsetalan när någon vill ha samäganderätt fastställd. I sådana mål kan part som gör gällande samäganderätt ha behov av säkerhetsåtgärd för att förhindra att motparten förfogar över egendomen till skada för parten innan målet avgjorts (jfr NJA 1985 s 97). Vid angivna förhållanden och då skäl saknas att frångå TR:ns bedömning såvitt gäller förutsättningarna i övrigt för att bevilja kvarstad skall C.W:s besvärstalan bifallas.
HD:s avgörande. Med ändring av HovR:ns beslut såvitt talan däremot fullföljts förordnar HD om kvarstad på den egendom som upptas i bilaga 2 till HD:s beslut.