Jag gjorde ett oanmält tillsynsbesök hos Polismyndigheten den 1 oktober och genomförde två samtal, dels på förmiddagen med kriminalkommissarien RA (ca en timme), dels på eftermiddagen med länspolismästaren SOH och polismästaren BS (ca en halvtimme). Avsikten var framför allt att ta reda på något om
– läget i stort på myndigheten
– eventuella problem
– samarbetet med andra myndigheter
– brottsligheten i Dalarna
– synen på brottsprovokationer o.d.
Vid samtalet med RA framförde denne bl.a. följande.
Det var dålig ordning på myndigheten för några år sedan med stora ärendebalanser och brister i styrningen, en otydlighet som medarbetarna kände av. Läget har förbättrats avsevärt men en del återstår att göra. Styrningen, samordningen, effektiviteten och uppföljningen kunde i vissa hänseenden vara bättre. Nu handlar det dock främst om småjusteringar.
Han har själv arbetat med tydlig uppföljning på den enhet där han är chef – Utredningsenheten Falun med drygt 20 medarbetare – och tycker att det har gett god effekt. På enheten har det också visat sig att icke polisutbildad personal har uppnått goda utredningsresultat. Han tror att det kan vara bra att ta in sådana personer i polisarbetet ibland, förutsatt naturligtvis att de är lämpliga.
Han har god kännedom om de båda uppmärksammade fall av brottsprovokationer som förekom i Dalarna för några år sedan, dels tillslaget på Grand (delvis provocerade vapenbrott), dels ”Operation Räven” (provocerat sekretessbrott på Länskommunikationscentralen). Han tycker att det finns omständigheter att kritisera när det gäller båda dessa operationer och menar att det är oacceptabelt att poliser som ska utreda brott inte får kännedom om vad som ligger bakom. Enligt hans uppfattning kan polisen nog i vissa fall behöva ägna sig åt brottsprovokationer. Men då bör det krävas att behovet är mycket stort och överväger nackdelarna. Dessutom bör det krävas att man i efterhand kan stå upp för det man har gjort. Det är oacceptabelt om polisledningen efter en operation berättar om den i medierna som om den hade gått till på ett helt annat sätt än som skett i verkligheten.
I fråga om polisens internutredningar menar RA att det finns en trovärdighetsproblematik i dag och att en del talar för att utredningarna läggs utanför polisen. I anslutning till detta berättar han om en del egna kunskaper.
Ett problem i verksamheten är att det ibland inte finns tillräcklig samordning mellan spaning och utredning; den ena handen vet inte alltid vad den andra gör. Och ibland kan det inträffa att resurser tas från den ena verksamheten på ett ganska oplanerat sätt för att den andra för stunden anses böra prioriteras. Det ger en ryckighet som inte är bra.
Ett annat problem är att polisen inte räcker till på en del områden där det skulle kunna göras mycket nytta med något utökade insatser. Det gäller t.ex. spritlangningen. I dag finns det personer som mer eller mindre försörjer sig på att ta in stora mängder alkohol och pytsa ut den på marknaden. Polisen borde kunna komma åt mellanleden i denna verksamhet. Här har man enligt hans uppfattning hittills inte gjort tillräckligt.
SOH anförde bl.a.:
Han tillträdde för drygt ett år sedan efter att dessförinnan ha varit länspolismästare i Västernorrland. Han har velat först lyssna och lära sig så mycket som möjligt om läget på myndigheten för att sedan vidta de åtgärder som kan behövas. Situationen är någorlunda god, men det finns problem. Det kanske största problemet är ekonomin. Myndigheten saknar ett antal miljoner och ledningen har lagt ut sparbeting på avdelningarna. Man har förhoppningen att det kommer resurstillskott från centralt håll i samband med en förestående omfördelning. Uppsägningar är inte för närvarande aktuella.
I verksamheten finns det vissa områden där man inte har räckt till. Spritlangningen är ett problem, liksom en del grövre brottslighet i framför allt Borlänge. Det skulle sannolikt vara en fördel om Borlänge och Falun, som i dag i viss utsträckning arbetar som separata distrikt, kunde integreras bättre. Det skulle också ge en del positiva ekonomiska effekter. Det pågår ett arbete från polisens sida för att på sikt åstadkomma en sådan integrering.
På myndigheten kan uppföljningen i stort och smått utvecklas för att öka effektiviteten. Den diskussion som har förekommit om att polisen ibland ägnar sig för mycket åt ”pinnjakt” har varit missvisande. Det är viktigt att polisen kan visa resultat och skaffar sig verktyg för att utvärdera verksamheten på ett tydligt sätt.
Det har visat sig att poliser som har gått ner i effektivitet och verkat tröttna på jobbet har kommit igen och presterat bra sedan de har fått bättre styrning och stimulans. Lösningen på problemet att somliga tröttnar och lågpresterar är inte alltid att styra över dem till mindre krävande arbetsuppgifter.
Samarbetet med åklagarmyndigheten är mycket bra. Det vore dock en fördel om åklagarna kunde sitta ”i huset”. Det nuvarande polishuset i Falun svarar för övrigt inte riktigt mot tidens krav, då det inte tillåter den flexibilitet i verksamhetslösningarna som man numera behöver.
Brottsprovokationer kan nog vara acceptabla i vissa fall, men det fordras en lagreglering. Polisen ska aldrig ägna sig åt sådant som inte stämmer med reglerna.
Polishögskolans stängning i 18 månader har orsakat ett olyckligt generationsgap inom polisen. Det finns för få poliser i mellanåldersgrupperna. Pensionsavgånger inom de närmaste åren kommer för Dalarnas del att medföra att kåren kommer att bestå av nästan bara unga poliser.