I ett fall där parterna tvistar dels om arbetstagaren var uppsagd från anställningen vid tidpunkten för ett påstått avskedande dels om avskedande har ägt rum, har arbetsdomstolen funnit att förutsättningar inte föreligger för en prövning enligt 35 § andra stycket anställnings- skyddslagen av frågan om anställningen skall bestå tills tvisten slutligt har avgjorts.
Parter:
Stiftelsen The English School in Gothenburg i Västra Frölunda.
I en ansökan till tingsrätten om stämning på Stiftelsen The English School in Gothenburg (stiftelsen) gjorde K.L. gällande att han hade blivit avskedad från sitt arbete vid stiftelsen under omständigheter som inte ens skulle ha räckt för en uppsägning. Avskedandet hade enligt K.L. ägt rum i samband med att K.L. infann sig på sin arbetsplats vid skolstarten den 13 augusti 1997. Han vägrades då tillträde till sin arbetsplats och upplystes om att stiftelsen ansåg att anställningen hade upphört till följd av en överenskommelse som träffats den 10 juni 1997. Mot denna bakgrund yrkade K.L. bl.a. att tingsrätten skulle förklara avskedandet ogiltigt samt besluta att anställningen trots avskedandet skulle bestå till dess tvisten slutligt avgjorts.
Stiftelsen bestred samtliga yrkanden. Stiftelsen gjorde därvid gällande att K.L. inte hade avskedats, utan att stiftelsen och K.L:s fackliga organisation Lärarförbundet den 10 juni 1997 hade skriftligen avtalat om att K.L:s anställning skulle upphöra på grund av arbetsbrist med sista anställningsdag den 15 februari 1998. Enligt överenskommelsen skulle K.L. vara arbetsbefriad under uppsägningstiden.
I det överklagade beslutet anförde tingsrätten följande:
När K.L. den 13 augusti 1997 kom till sin arbetsplats och nekades arbeta hänvisade arbetsgivaren till de skriftliga avtal som arbetsgivaren påstått att parterna ingått den 15 juni 1997 och som innebar att K.L. inte skulle arbeta under avtalad uppsägningstid. Vidare har K.L. ostridigt uppburit lön även efter den 13 augusti 1997 och gör så fortfarande, vilket inte varit fallet om avsked förelegat. Tingsrätten anser med beaktande av dessa två omständigheter att det som inträffade den 13 augusti 1997 inte bör anses som att arbetsgivaren avskedat K.L. K.L:s yrkande om förklaring att anställningen skall bestå lämnas därför utan bifall.
K.L. har i arbetsdomstolen yrkat att domstolen med ändring av tingsrättens beslut bifaller hans där framställda yrkande om interimistiskt förordnande. För det fall arbetsdomstolen inte bifaller hans yrkande har han gjort gällande att vardera parten bör stå sin rättegångskostnad i arbetsdomstolen.
Stiftelsen har bestritt K.L:s yrkanden.
Parterna har yrkat ersättning för rättegångskostnader i arbetsdomstolen.
Om en arbetstagare har blivit avskedad under omständigheter som inte ens skulle ha räckt till för en giltig uppsägning, skall enligt 35 § första stycket anställningsskyddslagen avskedandet förklaras ogiltigt på yrkande av arbetstagaren. Om ett sådant yrkande framställts, kan enligt andra stycket samma paragraf domstol besluta att anställningen trots avskedandet skall bestå tills tvisten slutligt avgjorts.
I målet har K.L. gjort gällande att han har avskedats, medan stiftelsen anser att en giltig överenskommelse har träffats som innebär att K.L. sagts upp med en uppsägningtid fram till den 15 februari 1998.
Arbetsdomstolen har tidigare uttalat att ett interimistiskt beslut inte kan meddelas i frågan om det har förelegat ett anställningsförhållande mellan parterna den dag då enligt arbetstagaren en uppsägning har ägt rum. I samband därmed har också uttalats att någon prövning inte kan ske av frågan om en uppsägning har företagits eller inte (se avgörandena 1990 nr 74, 1991 nr 75 och 1998 nr 1).
I det nu föreliggande fallet står det visserligen klart att det förelåg ett anställningsförhållande vid den tidpunkt då K.L. anser sig ha blivit avskedad. Ett eventuellt bifall till hans yrkande om interimistiskt beslut förutsätter emellertid att domstolen nu tar ställning dels till frågan om K.L. var uppsagd från anställningen vid tidpunkten för avskedandet i enlighet med vad stiftelsen har gjort gällande dels till frågan om ett avskedande kan anses ha ägt rum. I enlighet med vad arbetsdomstolen tidigare har uttalat saknas det stöd i 35 § anställningsskyddslagen för en interimistisk prövning av dessa frågor.
På grund av det anförda skall K.L:s överklagande avslås.
Arbetsdomstolen vill tillägga att bestämmelserna i 15 kap. 3 § rättegångsbalken ger domstol möjlighet att under vissa förutsättningar preliminärt besluta i olika frågor. Som domstolen tidigare har uttalat bör dock en prövning enligt 15 kap. 3 § rättegångsbalken inte tas upp utan att part uttryckligen har begärt det. Så har inte skett i detta fall. Det bör vidare uppmärksammas att en part som har utverkat ett interimistiskt beslut enligt 15 kap. 3 § rättegångsbalken kan bli ersättningsskyldig för skada som därigenom tillfogas motparten och att parten därför normalt är skyldig att ställa säkerhet för sådan skada (se 15 kap. 6 § rättegångsbalken).
Utgången innebär att K.L. som tappande part principiellt är skyldig att ersätta stiftelsens rättegångskostnader i arbetsdomstolen. Enligt domstolens mening föreligger det inte skäl att med tillämpning av 5 kap. 2 § första stycket arbetstvistlagen förordna att vardera parten skall bära sin rättegångskostnad.
1. Arbetsdomstolen avslår K.L:s överklagande.
2. K.L. förpliktas att ersätta Stiftelsen The English School in Gothenburg för rättegångskostnader i arbetsdomstolen med sjutusenfemhundra (7 500) kr, allt avseende ombudsarvode, jämte ränta därå enligt 6 § räntelagen från dagen för detta beslut tills betalning sker.
3. Arbetsdomstolen fastställer ersättning enligt rättshjälpslagen åt Washington för det biträde han har lämnat K.L. i arbetsdomstolen med fyratusenetthundrasextio (4 160) kr avseende arbete.
Ledamöter: Wright, Ross, referent, och Harrison. Enhälligt.