Regionkontoret för tullregionen Övre Norrland ligger i Haparanda. För närvarande tjänstgör 43 personer där. Sedan år 2002 är verksamheten för Nedre och Övre Norrlandsregionerna samordnad. Chefen för de båda regionerna finns i Sundsvall. En ny organisation för Tullverket har beslutats. Den nuvarande uppdelningen i regioner kommer att upphöra och ersättas med kompetenscentra i Stockholm, Göteborg, Malmö och Sundsvall. För Övre Norrlandsregionens del medför de beslutade förändringarna att vissa av de uppgifter som regionkontoret har i dag kommer att försvinna. Verksamheten kommer i fortsättningen huvudsakligen att bestå i brottsbekämpning, punktskattekontroll samt inre- och yttre gränskontroll. Personalstyrkan vid regionkontoret kommer under våren att minskas med mer än hälften.
Vid inspektionen närvarade från Justitiekanslerns sida byråchefen DK, hovrättsassessorn SN och expeditionsförmannen JS. Inspektionen påbörjades den 17 mars kl. 13.00 och avslutades den 18 mars kl. 15.00.
Inspektionen inleddes med ett samtal med chefen för gränsskyddsenheten PM och chefen för tullkriminalenheten PB. De ombads att ge en bild av hur verksamheten vid regionkontoret fungerar i stort, att kommentera ärendebalanserna och arbetsförhållandena där samt att peka på eventuella problem i myndighetens verksamhet.
De redogjorde inledningsvis för hur den pågående organisationsförändringen har påverkat och antas komma att påverka arbetsförhållandena och verksamheten vid regionkontoret.
De berättade vidare att en prioriterad uppgift är spaning mot och bekämpning av narkotikasmuggling och annan grov organiserad brottslighet. I allt större utsträckning består verksamheten också i punktskattekontroll enligt lagen (1998:506) om punktskattekontroll av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och mineraloljeprodukter. Kontrollen är framför allt inriktad på införsel av finsk rödmärkt olja som i betydande omfattning transporteras från Finland till Sverige. Tullregionen har omhändertagit stora mängder rödmärkt olja som påträffats vid kontroll enligt punktskattelagen. För närvarande förvarar regionen 150 000 liter sådan olja till stora kostnader för myndigheten.
Beträffande tullkriminalenhetens verksamhet berättade PB i huvudsak följande. Till sin hjälp har han en utredare i Haparanda, en utredare i Umeå samt två utredare och en handläggare i Sundsvall. I princip fullgör han dock de flesta arbetsuppgifterna i Haparanda själv. Det innebär att han i praktiken är registrator, utredare, förundersökningsledare och åklagare i ärendena. På grund härav tvingas han ibland prioritera på det sättet att ärenden som rör mindre allvarliga brott läggs åt sidan.
Det övervägande antalet ärenden rör finsk rödmärkt olja. Men det förekommer också en hel del smugglingsärenden i vilka postbeslag har gjorts men där mottagaren är bosatt inom tullregionen. Sådana ärenden lämnas över till regionen för utredning. Utredningen av dessa ärenden leder sällan till resultat. Den på försändelsen uppgivne mottagaren - om den över huvud taget är möjlig att identifiera - säger sig oftast sakna kännedom om försändelsen.
De ärenden som leder till lagföring avslutas vanligtvis med ett strafföreläggande. Större ärenden lämnas över till en allmän åklagare. För egen del lägger han själv ned förundersökningen i de ärenden där t.ex. brott inte kan styrkas.
PM berättade bl.a. följande. Regionkontoret är numera bemannat endast kl. 8-16. Därutöver finns en kontrollgrupp som tjänstgör inom hela regionen. Resurserna för brottsbekämpning minskar för varje år. Tullregionen har ett gränstullsamarbete med den finska tullen, framför allt när det gäller spaningsverksamheten.
Den förestående omorganisationen har påverkat stämningen bland de anställda inom regionen negativt. De planerade nedskärningarna och förändringen av verksamheten har medfört förstämning och många känner sig helt uppgivna.
Ett annat problem är att man inom tullregionen upplever att lagen (1996:701) om Tullverkets befogenheter vid Sveriges gräns mot ett annat land inom Europeiska gemenskapen inte tillämpas på ett enhetligt sätt inom landet. Vid den Övre Norrlandsregionen tillämpas den s.k. befogenhetslagen strikt och kontroller med stöd av lagen utförs relativt sällan. Enligt regionens uppfattning förekommer det emellertid att vissa tullregioner i princip kontrollerar "samtliga" fordon som reser in i landet. Det förhållandet att tillämpningen av lagen tycks skilja sig åt har inom regionen medfört en viss osäkerhet i fråga om vilken befogenhet tullen egentligen har att utföra kontroller.
Inspektionen fortsatte med att JK:s medarbetare gick igenom 1) akterna i de 30 äldsta ännu inte avslutade ärendena, 2) samtliga akter i ärenden där handläggningen inletts under september-oktober 2003 inklusive de ärenden hos tullkriminalenheten i vilka anmälningarna hade skrivits av. Vidare granskades listorna över öppna ärenden hos regionen som fanns antecknade i Tullverkets centrala register och i tullmålsjournalen. Vid den granskningen uppmärksammades att några ärenden alltjämt var registrerade som öppna trots att handläggningen hade avslutats. I övrigt gav granskningen i den delen inte anledning till någon erinran.
Vid genomgången av akterna iakttogs bl.a. följande.
I en handfull ärenden som efter postbeslag på bl.a. Arlanda flygplats hade lämnats över till tullregionen för handläggning hade åtalspreskription redan inträtt utan att förundersökningarna hade avslutats. I vissa ärenden var preskription nära förestående utan att några ytterligare utredningsåtgärder synes vara aktuella.
Vid ett samtal med PB tillfrågades han om handläggningen av de aktuella ärendena. Han hänvisade till vad han tidigare hade berättat om arbetssituationen och uppgav därutöver bl.a. följande. I de flesta ärenden avseende postbeslag som lämnas över till regionen är det svårt att styrka att något brott har begåtts. I många fall läggs sådana förundersökningar ned utan att några ytterligare åtgärder vidtas. I regionen brukar man ändå hålla förhör i samtliga ärenden där den uppgivne mottagaren av försändelsen kan identifieras. Oftast hörs den berörde personen upplysningsvis per telefon. Men det förekommer också att personen i fråga kallas till ett förhör, framför allt om det rör sig om en ung person. Ärendena handläggs inte på det sättet att preskription medvetet inväntas. På grund av bristande resurser och en stor arbetsbörda hinner man inom regionen inte alltid med att t.ex. lägga ned en förundersökning i de fall då det framgår av utredningen att så bör ske. Andra arbetsuppgifter måste i stället prioriteras. Emellanåt tas ett "samlat grepp" beträffande de ärenden som skall avslutas. En anledning till att ett ärende inte har avslutats kan också vara att det som har tagits i beslag ännu inte har hunnit förverkas; ärendena står nämligen öppna tills så har skett.
JK inspekterade också lokalerna för förvaring av beslagtagen alkohol respektive rödmärkt olja.
Inspektionen avslutades med en översiktlig genomgång av de iakttagelser som hade gjorts med PM och PB.
JK (byråchefen DK) framhöll att inspektionen hade gett ett gott intryck av läget inom tullregionen och arbetsinsatserna där. Trots de svårigheter och särpräglade förhållanden som för närvarande uppges råda där till följd av tidigare och stundande omorganisation fanns det ingen balans av ärenden att tala om vid myndigheten. Det rådde god ordning i akterna och granskningen av dessa gav i allt väsentligt inte upphov till några frågetecken.
Undantag härifrån utgjordes dock i viss mån av de ovan nämnda ärendena rörande postbeslag av försändelser, där preskription antingen hade inträtt eller var nära förestående. Det kunde också noteras att vissa ärenden inte hade avregistrerats trots att de var avslutade.
Inspektionen gav sammanfattningsvis stöd för uppfattningen att Tullregionen Övre Norrland var välfungerande och väl skött och att några påtagliga brister att tala om inte var för handen.
JK:s medarbetare uttryckte sin uppskattning över det vänliga mottagande som de hade fått under inspektionen varpå denna avslutades kl. 15.00.