Tillsynsärende avseende hundskall ----- I ett tätbebyggt område har man inte att förvänta sig att hundskall förekommer på nätterna i större omfattning än sporadiskt. En granne har därför förelagts att hålla sina hundar inomhus på nätterna, trots att omfattningen av störningen inte var fullt utredd.
ÖVERKLAGAT AVGÖRANDE
Med ändring av mark- och miljödomstolens dom förelägger Mark- och miljööverdomstolen A.P att hålla sina hundar inomhus på nätterna mellan kl. 22.00 och 06.00.
I.M.J har yrkat att Mark- och miljööverdomstolen förelägger A.P att vid äventyr av vite hålla sina hundar inomhus på nätterna mellan kl. 22.00 och 06.00.
Miljö- och byggnadsnämnden i Markaryds kommun och A.P har motsatt sig ändring.
Parterna har gjort i huvudsak följande tillägg till vad de anfört i underinstanserna.
De som tidigare hyrde hennes hus flyttade på grund av att de blev störda av hundskallen. Hundgården befinner sig tolv meter från hennes sovrumsfönster. Grannarna vågar inte uppge att de störs. Andra hundar som enligt A.P finns i området vistas inte utomhus nattetid.
Nämnden har i ett tidigare ärende besökt fastigheten sporadiskt och hundarna skällde då endast vid något tillfälle. I det ärendet hördes grannar och endast I.M.J framförde klagomål. Nämnden uppmanade I.M.J att föra dagbok över när, hur länge och vilka hundar som skällde, men då ingen ny information kom in skrev nämnden av ärendet. I nu aktuellt ärende har nämnden bland annat kontaktat parterna och grannar till dem samt utfört ett oanmält platsbesök. Hundarna var tysta under besöket. Nämnden har på nytt uppmanat I.M.J att utveckla sina klagomål för att nämnden ska få ett bredare beslutsunderlag. Det underlag som I.M.J har presenterat är bristfälligt.
Hans hundar skäller inte på sådant sätt och i sådan omfattning att det är att anse som en olägenhet för människors hälsa. Det är endast I.M.J som störs av hundskall på nätterna. Det är inte utrett om och i vilken utsträckning skallen överskrider riktvärdena i Folkhälsomyndighetens allmänna råd om buller inomhus. Det är inte heller utrett om det är hans hundar som stör I.M.J. Hundar är vanligt förekommande i området och det finns hundar på åtminstone sju fastigheter i närheten.
Frågan i målet är om det finns skäl att förelägga A.P att hålla sina hundar inomhus nattetid.
En tillsynsmyndighet får i det enskilda fallet utfärda de förelägganden som behövs för att miljöbalken ska följas. Ett sådant föreläggande får dock inte vara mer ingripande än vad som krävs i det enskilda fallet (26 kap. 9 § miljöbalken). Försiktighetsmått ska vidtas så snart det finns skäl att anta att en åtgärd kan medföra olägenheter för människors hälsa (2 kap. 3 § andra stycket miljöbalken). Ett föreläggande får förenas med vite (26 kap. 14 § miljöbalken).
Av utredningen i målet framgår att I.M.J och A.P bor grannar i ett tätbebyggt bostadsområde och att A.P har hundar som går ute på nätterna. I.M.Js uppgift om att det är cirka tolv meter mellan hennes sovrumsfönster och A.Ps hundgård har inte ifrågasatts i målet.
Av I.M.Js uppgifter framgår att hon störs av hundskall på nätterna och att omfattningen av störningen varierar. Hundskall nattetid i viss omfattning är en sådan störning som kan vara en olägenhet för människors hälsa (jfr 9 kap 3 § miljöbalken). Även om omfattningen av störningen inte är utredd i målet, framgår det av I.M.Js störningsdagbok att störningen inte endast är ringa eller helt tillfällig. Att hundskall förekommer på nätterna i en större omfattning än sporadiskt är inte heller något man har att förvänta sig i ett tätbebyggt bostadsområde.
Med beaktande av vad som framkommit i målet om förekomsten av hundskall på nätterna och avståndet mellan hundgården och I.M.Js sovrumsfönster, finner Mark- och miljööverdomstolen att det finns skäl att förelägga A.P att hålla hundarna inomhus på nätterna mellan kl. 22.00 och 06.00. Det är då upp till A.P att själv avgöra om hundarna ska hållas i bostaden eller i annan för dem lämplig byggnad. Ett sådant föreläggande är inte mer ingripande än vad som krävs. Underinstansernas avgöranden ska därför ändras och A.P föreläggas att hålla hundarna inomhus på nätterna. Eftersom det inte har framkommit något i målet som ger anledning att tro att A.P inte skulle följa föreläggandet, finns det nu inte skäl att förena föreläggandet med vite.
Domen får enligt 5 kap. 5 § lagen (2010:921) om mark- och miljödomstolar inte överklagas.
I avgörandet har deltagit hovrättslagmannen Powell, tekniska rådet Anna- Morales, hovrättsrådet Kirby och tf. hovrättsassessorn Alexander, referent.
Föredragande har varit hovrättsfiskalen Moore.
Mark- och miljödomstolen avslår överklagandet.
Klagomål inkom via epost från I.M.J den 4 juni 2016 respektive 27 juni 2016 till Miljö- och byggenheten vid Markaryds kommun. Av klagomålen framgår att A.Ps hundar på adressen XX ofta skäller på nätterna, från en gång till ett par gånger per natt, samt att klaganden begär att hundarna - i enlighet med av Miljö- och byggenheten per den 11 augusti 2014 meddelat föreläggande - skall hållas inomhus mellan kl. 06-22.
Miljö- och byggnadsnämnden i Markaryds kommun beslutade den 1 juli 2016 att inte vidta några åtgärder med anledning av klagomålen och motiverade sitt beslut med att A.Ps hundar inte bedömdes skälla i sådan omfattning att hundskallen utgjorde en olägenhet för människors hälsa.
Beslutet överklagades till Länsstyrelsen i Kronobergs län av I.M.J. Länsstyrelsen gjorde bedömningen att hundarnas skällande inte var av sådan omfattning att de skulle anses utgöra en olägenhet för människors hälsa, varför I.M.Js överklagande avslogs.
I.M.J har, som hon får förstås, yrkat att länsstyrelsens beslut ska ändras på så sätt att ägaren till hundarna på fastigheten X skall föreläggas att hålla dem inomhus under nattetid mellan kl. 22-06 under måndag till torsdag och söndag, samt mellan kl. 23-08 under fredagar och lördagar.
I.M.J har som grund samt till utveckling av sin talan anfört bland annat följande. Miljö- och byggnadsnämndens beslut grundar sig på besök avlagda under dagtid då hundägaren har varit hemma. Vid dessa tillfällen är hundarna mycket lugnare. På dagtid ”drunknar” hundskallen till viss del i andra ljud. Under nattetid hörs däremot hundskallen mycket mer. Det är dessutom två hundar i hundgården som skäller samtidigt. Det blir även en sorts eko som förstärker störningarna då ljuden studsar mot husväggar och annat i närheten. Flera av hundägarens grannar vågar inte säga att de blir störda av skallen. Det enda hon och hennes familj begär är att få sova ostörda under nattetid, utan störande hundskall.
I målet relevanta bestämmelser framgår av länsstyrelsens beslut. Mark- och miljödomstolen har förståelse för att I.M.J upplever hundskallen som störande, men finner i likhet med länsstyrelsen och miljö- och byggnadsnämnden att inget framkommit som tyder på att förekommande hundskall är av den omfattningen att de kan rubriceras som en olägenhet för människors hälsa. Mark- och miljödomstolen har särskilt beaktat att hundarna uppgetts skälla mellan en till ett par gånger per natt, att det inte framkommit att skällandet har varit ihållande, samt att ingen av de övriga grannarna i de närmast omkringliggande fastigheterna har uppgett att de har upplevt några störningar härrörande från hundskall under nattetid. Överklagandet ska därför avslås.
Överklagande senast den 13 oktober 2016.
I domstolens avgörande har deltagit rådmannen Perry, ordförande, och tekniska rådet Mitchell. Föredragande har varit beredningsjuristen Wallace.