Not 36. Ansökan av Bostadsrättsföreningen Duran om
rättsprövning av ett beslut om antagande av detaljplan. - Byggnadsnämnden i Uppsala kommun (1992-01-23) antog detaljplan för del av kvarteret Duran i Luthagen, Uppsala. - Bostadsrättsföreningen Duran överklagade som ägare till grannfastigheten Luthagen 56:5 beslutet och anförde i huvudsak följande: Det ifrågavarande huset blir för stort och för högt. Huset passar inte in i omgivningen. Höjden medför att mindre ljus når fönstren och balkongerna. Man får i stället en besvärande insyn från den nya
fastigheten. - Länsstyrelsen i Uppsala län (1992-03-10) avslog överklagandet med följande motivering:. - Enligt den nya detaljplanen utökas befintlig byggrätt för
bostadsändamål från tre våningar med inredd vind till fyra och fem våningar. - Besvärsprövningen i detaljplaneärenden inriktas i första hand på detaljplanens expropriativa effekter och över huvud taget på avvägningen mellan
allmänna och enskilda intressen. De allmänna intressena bevakas av länsstyrelsen i första hand under samrådsskedet men i andra hand också genom sin rätt till officialprövning enligt 12 kap. PBL. Länsstyrelsen har den 28 januari beslutat att inte pröva kommunens antagandebeslut. - Frågan om detaljplanens expropriativa effekt är inte aktuell i ärendet. Frågan gäller den störning som
bostadsrättsföreningen Duran i sin egenskap av sakägare kan tänkas drabbas av på grund av det överklagade beslutet. - Länsstyrelsen finner därvidlag att sådan fara eller betydande olägenhet för omgivningen som anges i 3 kap. 2 § PBL inte kan antas uppkomma. Hinder för den antagna detaljplanen föreligger därför inte. Överklagandet skall avslås. - Bostadsrättsföreningen m.fl. fullföljde sin
talan. - Regeringen (Miljö- och naturresursdepartementet, 1992-10-15): Regeringen finner att detaljplanen inte kan anses medföra sådana olägenheter för klagandena att den inte kan godtas. Vad klagandena i övrigt anfört utgör inte heller skäl att upphäva beslutet att anta planen. -
rättsprövning yrkade föreningen att regeringens beslut skulle upphävas och åberopade till stöd härför vad tidigare anförts i överklagandena hos länsstyrelsen och regeringen. Invändningarna avsåg i huvudsak följande omständigheter. Planen stred mot plan- och bygglagen. Föreningen motsatte sig den utökning av byggrätten som planen innebar. Det hus som var tänkt att byggas inom planområdet blev för stort och högt och passade inte in i omgivningen. -
Regeringsrätten (1994-01-28, Hernandez, Lynch, Adams, Ramirez, Olson): Skälen för Regeringsrättens avgörande. Enligt 1 § lagen (1988:205) om rättsprövning av vissa
förvaltningsbeslut skall Regeringsrätten pröva om avgörandet i ärendet strider mot någon rättsregel på det sätt som sökanden angivit eller som i övrigt klart framgår av omständigheterna i ärendet. Rättsprövningen innefattar, förutom ren lagtolkning, även sådana frågor som
faktabedömning och bevisvärdering samt frågor om beslutet strider mot kravet på saklighet, opartiskhet och allas likhet inför lagen. Prövningen omfattar också fel i
förfarandet som kan ha påverkat utgången i ärendet. Om de tillämpade rättsreglerna är utformade så att myndigheten har en viss handlingsfrihet vid sitt beslutsfattande omfattar rättsprövningen frågan om beslutet ryms inom handlingsfriheten (prop. 1987/88:69 s. 23-25 och s. 234). - Regeringsrätten finner inte att sökanden visat att
regeringen vid beslutsfattandet skulle ha felbedömt fakta eller överskridit gränserna för det handlingsutrymme som myndigheterna har i planärenden. - Regeringsrätten finner således inte att regeringens beslut strider mot någon rättsregel på det sätt som sökanden angivit. Inte heller framgår det klart av omständigheterna i ärendet att
beslutet på annat sätt strider mot någon rättsregel. - Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten förklarar att regeringens beslut skall stå fast. (Moss 1993-12-15, Carter)