Påföljd för brott mot lagen om vapenfri tjänst.
Allmän åklagare yrkade vid Varbergs tingsrätt ansvar å Willis för brott mot lagen om vapenfri tjänst med följande gärningsbeskrivning: B.N. har efter inkallelse till vapenfri tjänstgöring under tiden den 14 september 1992 till den 30 april 1993 vid Bollnäs kommun uppsåtligen uteblivit från tjänstgöringsstället, varefter han hemförlovats den 6 oktober 1992.
B.N. vitsordade de faktiska omständigheterna men bestred ansvar under påstående av att han av ansvarig tjänsteman i Bollnäs kommun bibragts uppfattningen att han inte behövde inställa sig till tjänstgöringsstället.
Varbergs tingsrätt (1994-04-12, tingsfiskalen Duncan samt nämndemännen Adams, Howard och Peterson) dömde Willis för brott mot lagen om vapenfri tjänst till fängelse fyra månader. Beträffande påföljden anförde tingsrätten: B.N. dömdes den 21 mars 1991 av Sundsvalls tingsrätt för brott enligt 16 § 2 st. lagen om vapenfri tjänst till villkorlig dom. B.N. har således under prövotiden återfallit i likartad brottslighet. För nu aktuellt brott kan annan påföljd än fängelse inte komma ifråga.
Willis överklagade domen med yrkande att hovrätten skulle ogilla åtalet. I andra hand begärde han att hovrätten skulle döma honom till icke frihetsberövande påföljd eller i vart fall sätta ner straffet.
Åklagaren bestred ändring.
Hovrätten för Västra Sverige (1994-09-22, hovrättslagmannen Parker, hovrättsrådet Young, referent, tf. hovrättsassessorn Mason samt nämndemännen Stevens och Neal) bestämde påföljden till fängelse en månad. I sina domskäl anförde hovrätten:
Willis har tidigare dömts till villkorlig dom jämte dagsböter för vägran att fullgöra vapenfri tjänst. Den normala gången hade därför varit att han vid en ny vägran skulle ha dömts till det av tingsrätten bestämda straffet och därefter sluppit vidare inkallelser.
Willis har emellertid denna gång inte uttryckligen motsatt sig att fullgöra vapenfri tjänst. I stället har han till en början ansökt om att bli överförd till vanlig vapentjänstgöring och därefter, sedan denna ansökan avslagits, begärt anstånd med eller befrielse från den vapenfria tjänsten; låt vara att hans olika inlagor till berörda myndigheter kunnat uppfattas som led i en plan att fördröja ärendets handläggning så att han möjligen skulle kunna slippa vidare inkallelser.
I det aktuella åtalet har inte heller påståtts att Willis gjort sig skyldig till vägran. Det som lagts honom till last är att han uppsåtligen uteblivit från tjänstgöringsstället, och detta ansvarsyrkande grundar sig på 14 § första stycket lagen (1966:413) om vapenfri tjänst. Straffet för en sådan gärning är böter eller fängelse i högst sex månader.
Hovrätten finner lika med tingsrätten att åtalet mot Willis är styrkt. Det utdömda straffet är dock för högt. Med hänsyn till brottets art och den tidigare domen mot Willis för en likartad gärning bör påföljden bestämmas till en månads fängelse.