Rättshjälp beviljades inte i mål om avgifts- och skattetillägg
Not 172. Överklagande av V.J. ang. rättshjälp i mål rörande bl.a. avgifts- och skattetillägg. - V.J. bedrev under år 1993 taxirörelse. Skattemyndigheten i Stockholms län beslutade den 22 december 1995 att V.J. var skyldig att betala ytterligare arbetsgivaravgifter för uppbördsåret 1993 samt mervärdesskatt för redovisningsperioder under beskattningsåret 1993. Skattemyndigheten beslutade vidare den 27 december 1995 att beträffande taxeringsåret 1994 höja V.J:s inkomst av näringsverksamhet. Genom besluten påförde skattemyndigheten honom avgifts- och skattetillägg. Besluten föranleddes av att skattemyndigheten med ledning av inhämtat kontrollmaterial funnit att alla intäkter i taxirörelsen inte redovisats. V.J. överklagade skattemyndighetens beslut hos Länsrätten i Stockholms län som i domar den 7 december 2001 avslog respektive överklagande. Sedan V.J. fullföljt sin talan hos Kammarrätten i Stockholm ansökte han om rättshjälp med biträdesförordnande i den del målen avsåg avgifts- och skattetillägg. Kammarrätten avslog hans ansökan i beslut i protokoll den 12 september 2002. - V.J. yrkade hos Regeringsrätten att han skulle beviljas den sökta rättshjälpen. Till stöd för sin talan åberopade han artikel 6.3 c i Europakonventionen och anförde bl.a. följande. Han har påförts avgifts- och skattetillägg med ca 161 000 kr, vilket är nära nog vad som maximalt kan utdömas i böter. För brottslighet som föranleder ett så kännbart straff är det normalt att den misstänkte erhåller en offentlig försvarare. Han saknar inkomster och tillgångar till bestridande av rättegångsombud och är i behov av rättshjälp. Det är numera fastställt att skattetillägg är ett straff, vilket innebär att den enskilde har rätt till rättegångsbiträde när saken så påkallar. För arbetet med ansökan om rättshjälp yrkade V.J. ersättning för biträdeskostnader med 9 648 kr. - Domstolsverket bestred bifall till överklagandet. -Regeringsrätten (2003-10-28, Medina, Nordborg, Kim, Michael, Cochran) avslog överklagandet och ersättningsyrkandet med samma motivering som i RÅ 2003 ref. 56 avseende A.S. med de skillnader som föranleddes av att målet avseende V.J inte gällde höjning av inkomst av tjänst utan inkomst av näringsverksamhet och inte bara skattetillägg utan också avgiftstillägg. (fd II 2003-09-17, Suarez)