Sedan en misstänkt för bl.a. grovt narkotikabrott släppts på grund av proportionalitetsprincipen (se RH 2007:8) har åklagaren ålagt honom reseförbud med anmälningsskyldighet. Hovrätten har hävt reseförbudet med anmälningsskyldigheten men avslagit yrkande om hävande av kvarstad och beslag i anledning av de aktuella brotten.
Sedan Göteborgs tingsrätt den 21 februari 2007 beslutat att S.A. skulle försättas på fri fot och åklagaren yrkat att S.A. skulle häktas avslog Hovrätten för Västra Sverige överklagandet i beslut den 26 februari 2007.
Åklagaren (kammaråklagaren Page) anförde i beslut den 3 april 2007 följande.
S.A. är skäligen misstänkt för grovt narkotikabrott och grov narkotikasmuggling i bl.a. Malmö under oktober 2005 (riktat mot Göteborg) och grovt narkotikabrott och grov narkotikasmuggling under januari 2006 i bl.a. Malmö och Fjärås (riktat mot Göteborg) enligt 3 § narkotikastrafflagen och 6 § smugglingslagen. För brotten kan fängelse följa. - Det finns med hänsyn till brottens beskaffenhet, S.A:s förhållanden och omständigheterna i övrigt risk för att S.A. avviker eller på något annat sätt undandrar sig lagföring eller straff. På grund härav förbjuds S.A. att lämna Malmö. S.A. ska överlämna sitt pass till polisen i Malmö. - S.A. ska två gånger i veckan (tisdagar och fredagar) anmäla sig hos polisen i Malmö. - Om S.A. överträder reseförbudet eller de villkor, som är förenade med detta, kan han omedelbart anhållas eller häktas.
Åklagaren förordnade också om beslag avseende en S.A. tillhörig personbil.
S.A. överklagade åklagarens beslut och yrkade att tingsrätten upphäver beslutet om reseförbud, i andra hand utvidgar hans rörelsefrihet till Skåne län. Åklagaren bestred ändring.
Åklagaren anförde bl.a. följande. När S.A. släpptes ur häktet i slutet av februari 2007 reste han tämligen omgående till Thailand där hans fästmö bor. Det var osäkert om S.A. skulle återvända till Sverige. Om S.A. lämnar Sverige igen skulle det kunna medföra att förhör inte kan hållas med honom, att utredningen inte kan delges honom och i förlängningen att en huvudförhandling inte kan hållas. Att S.A. förhindras att lämna Sverige är nödvändigt för att utredningen, som pågått länge och berör många personer, kan slutföras.
S.A. anförde bl.a. följande. Han åkte visserligen till Thailand där han har sin fästmö när han släpptes ur häktet i februari 2007. Han stannade dock bara i tre veckor och kom självmant tillbaka till Sverige. Han har ingen avsikt att undandra sig lagföring eller straff i landet. Han har heller ingen avsikt att ge sig iväg på några längre resor under den tid förundersökning pågår mot honom. Han har lägenhet i Malmö och hans mor och svärfar bor där. Om han skulle åka till Thailand igen skulle han återvända till Sverige så snart han blev kallad att infinna sig till förhör eller förhandling.
Beslag m.m.
S.A. yrkade att tingsrätten häver beslaget av hans personbil.
Åklagaren bestred hävningsyrkandet och yrkade för egen del att tingsrätten förordnar om kvarstad på så mycket av S.A:s egendom att en fordran på minst 1 000 000 kr kunde antas bli täckt genom utmätning.
S.A. bestred yrkandet om kvarstad.
Åklagaren anförde bl.a. följande. Det kan befaras att S.A. genom att avvika eller genom att undanskaffa egendom undandrar sig att betala ett kommande värdeförverkandebelopp om 600 000 kr (enligt åklagaren beräknat utifrån ett värde om 400 kr per gram för angiven narkotika) samt eventuell framtida återbetalningsskyldighet till staten för dess utlägg för försvararkostnader uppgående till minst 400 000 kr.
Tingsrätten (rådmannen Livingston) anförde i beslut den 13 april 2007 följande.
Ett reseförbud med anmälningsskyldighet får åläggas endast om skälen för åtgärden uppväger det intrång eller men i övrigt som det innebär för den misstänkte eller något annat motstående intresse (proportionalitetsprincipen). En intresseavvägning måste därför göras mellan nyttan av reseförbudet och det men som S.A. drabbas av genom att hans rörelsefrihet blir fortsatt inskränkt.
Av tingsrättens och hovrättens tidigare beslut i häktningsfrågan framgår att flyktfaran inte ansetts tillräckligt stark för att motivera en fortsatt häktning. Reseförbud med anmälningsskyldighet är dock en mindre ingripande åtgärd än häktning, även om också reseförbudet innebär en inskränkning av S.A:s rörelsefrihet. S.A. är dock bosatt i Malmö där han har sin lägenhet och reseförbudet innebär därför inte att hans rörelsefrihet blir väsentligen inskränkt.
S.A. är misstänkt för grov brottslighet. Han har sin fästmö i Thailand där han också bygger ett hus. Det föreligger en risk för att S.A. lämnar Sverige för att undvika lagföring och straff. Som åklagaren anfört skulle det innebära stora svårigheter att slutföra förundersökningen om S.A. lämnar Sverige.
Vid en sammanlagd avvägning mellan åklagarens intresse att slutföra förundersökningen och S.A:s intresse att få röra sig fritt finner tingsrätten att nyttan av ett reseförbud med anmälningsskyldighet väger tyngst. Åklagarens beslut om reseförbud ska därför bestå, med förändringen att S.A:s rörelsefrihet utvidgas från Malmö stad till hela Skåne län.
Beslag m.m.
Ett beslut om beslag får endast grundas på de i 27 kap. 1 § rättegångsbalken angivna ändamålen. Tingsrätten ska i sin prövning nu ta ställning till om det fortsatt finns tillräckliga skäl för fortsatta beslag. Vid den bedömningen ska hänsyn också tas till proportionalitetsprincipen, innebärande att fortsatt beslag endast ska bifallas om skälet för beslaget uppväger det intrång eller men i övrigt som åtgärden innebär för den misstänkte eller för annat motstående intresse.
En intresseavvägning måste således göras bland annat mellan nyttan av att fastställa beslaget på S.A:s personbil och det intrång och de men som kan drabba S.A. i form av den eventuella värdeminskning som kan ske av bilen under ett fortsatt beslag samt S.A:s behov av bilen.
S.A. har tidigare varit häktad under lång tid i målet och är nu ålagd reseförbud med anmälningsskyldighet på grund av skälig misstanke om grovt narkotikabrott och grov narkotikasmuggling dels i oktober 2005 dels under januari månad 2006. Det kan skäligen antas att den hos S.A. beslagtagna bilen har använts vid åtminstone vissa av transporterna av narkotikan. Bilen kan därmed sannolikt bli föremål för ett framtida förverkandeyrkande. Utredningen pågår fortfarande och det har inte framkommit något som visar att grunden för beslaget av bilen bortfallit. Inte heller anser tingsrätten att de men och det intrång som det innebär för S.A. att hans bil är fortsatt tagen i beslag, uppväger skälen för fortsatt beslag. Beslaget av bilen ska därför vid en samlad bedömning fastställas.
Som redan angetts ovan är S.A. skäligen misstänkt för grovt narkotikabrott och grov narkotikasmuggling vid där angivna tillfällen. Vidare kan det skäligen befaras att han genom att avvika eller genom att undanskaffa egendom undandrar sig att betala i vart fall det värdeförverkande som kan komma att riktas mot honom i den eventuellt kommande rättegången. Det belopp som åklagaren därvid angett, 600 000 kr, framstår med hänsyn till mängden och slaget av narkotika, som fullt rimligt. Däremot föreligger det sammantaget inte tillräckliga skäl till att, utöver detta, lägga kvarstad på belopp om drygt 400 000 kr avseende S.A:s eventuella framtida återbetalningsskyldighet för försvararkostnader. Tingsrätten beaktar därvid bl.a. att S.A. vid fällande dom sannolikt kommer att ådömas ett längre fängelsestraff och att det därvid framstår som tveksamt huruvida han - utöver eventuellt förverkande av den beslagtagna bilen och eventuellt värdeförverkande - kommer att kunna åläggas betala i vart fall någon större andel av försvarskostnaderna. Med hänsyn till vad som nu sagts och omständigheterna i övrigt - varvid tingsrätten finner skälen för kvarstadsbeslut uppväger det intrång eller men i övrigt som åtgärden innebär för S.A. eller något annat motstående intresse - ska åklagarens kvarstadsyrkande bifallas på så sätt att egendom motsvarande en fordran om 600 000 kr får beläggas med kvarstad.
Tingsrätten fastställer åklagarens beslut från den 3 april 2007, dock med den ändringen att S.A. förbjuds att utan åklagarens tillstånd lämna Skåne län.
Tingsrätten fastställer åklagarens beslut om beslag avseende S.A:s personbil.
Tingsrätten förordnar om kvarstad på så mycket av S.A:s egendom att en fordran om 600 000 kr kan bli täckt vid utmätning.
S.A. överklagade besluten och yrkade att hovrätten upphäver reseförbudet med anmälningsplikt, häver åklagarens beslut om beslag avseende hans personbil och ogillar åklagarens yrkande om kvarstad.
Åklagaren motsatte sig ändring.
Hovrätten (hovrättlagmannen Hall, hovrättsrådet Lewis och hovrättsassessorn Dixon, referent) anförde i beslut den 20 april 2007 följande.
S.A. är på sannolika skäl misstänkt för grovt narkotikabrott och narkotikasmuggling, grovt brott. Hovrätten anmärker dock att Göteborgs tingsrätt den 21 februari 2007, under hänvisning till proportionalitetsprincipen, beslöt att S.A. inte längre skulle vara häktad i målet samt att hovrätten lämnade åklagarens överklagande utan bifall. Det har nu inte framkommit något nytt, vare sig i fråga om de utredningsåtgärder som återstår eller om S.A:s personliga förhållanden, som bör leda till att S.A. före åtals väckande bör utsättas för ytterligare personella tvångsmedel i målet.
Hovrätten upphäver beslutet om reseförbud med anmälningsskyldighet.
I fråga om beslag och kvarstad avslår hovrätten överklagandet.
Hovrättens beslut meddelat: den 20 april 2007.
Mål nr: Ö 2172-07.
Rättsfall: NJA 1952 s. 518.
Litteratur: Salazar, Mänskliga rättigheter i europeisk praxis, En kommentar till Europakonventionen och de mänskliga rättigheterna, 2. uppl. s. 116 ff.