Sedan tingsrätt avvisat en skadeståndstalan mot en likvidator i ett aktiebolag därför att käranden inte styrkt att bolagsstämma beslutat att vägra ansvarsfrihet eller att väcka sådan talan, vilket utgör en processförutsättning som rätten haft att självmant beakta, har käranden tillåtits att i hovrätten åberopa ett i tingsrätten ej ingivet protokoll från extra bolagsstämma och avvisningsbeslutet undanröjts.
Vid bolagsstämma den 15 november 2004 beslutades att N.B.S. Snickeri Bygg & Fastighetsservice AB skulle gå i likvidation. Advokaten Jones vid Wright utsågs till likvidator. Den 6 februari 2007 entledigades Jones från uppdraget. Till ny likvidator utsågs advokaten B.S.
I en ansökan om stämning som kom in till Stockholms tingsrätt den 5 juni 2007 yrkade N.B.S. Snickeri Bygg & Fastighetsservice AB i likvidation (bolaget), genom B.S., att Jones och Wright solidariskt skulle förpliktas att till bolaget utge 5 575 760 kr (tingsrättens mål T 14230-07). Som grund för käromålet åberopade bolaget att det arvode som M.N. i egenskap av likvidator tagit ut för åren 2005 och 2006, sammanlagt 7 151 760 kr, inte var skäligt och att en del därav således skulle återbetalas. Såsom talan var formulerad gjordes det, såvitt nu är av intresse, gällande att Jones och Wright genom det uttagna arvodet för år 2006 uppsåtligen eller av oaktsamhet skadat bolaget.
Jones och Wright yrkade såvitt nu är av intresse att bolagets talan avseende år 2006 skulle avvisas. Som grund för avvisningsyrkandet åberopade de i första hand att bolaget inte hade visat att det vid bolagsstämma fattats beslut om nekad ansvarsfrihet för M.N. I andra hand åberopade de att bolaget hade väckt talan innan de formella förutsättningarna härför var uppfyllda, eftersom talan väcktes den 4 juni 2007 (rätteligen den 5 juni 2007) och bolagsstämma hölls först den 20 juni 2007.
Bolaget bestred avvisningsyrkandet under åberopande av att bolagets aktieägare vid ett möte den 26 mars 2007 beslutat att väcka talan mot Jones och Wright. Det förhållandet att bolagsstämma då ännu inte hade hållits saknade enligt bolaget betydelse. För att som det får förstås undvika preskription avseende år 2006, gav bolaget till tingsrätten in en ansökan om tilläggsstämning avseende det året med, genom hänvisning, samma innehåll som den ursprungliga stämningsansökningen. Målet lades upp som ett separat mål (T 245-08). De båda målen handlades därefter gemensamt.
I beslut den 30 maj 2008 avvisade tingsrätten den del av bolagets talan i mål T 14230-07 som var hänförlig till år 2006. Tingsrätten konstaterade i sina skäl att det var uppenbart att bolagets talan var en skadeståndstalan mot likvidatorn och framhöll med hänvisning till 29 kap. 7 § aktiebolagslagen (2005:551) att bolaget inte ens påstått, än mindre visat, att frågan behandlats vid bolagsstämma. Beslutet överklagades inte.
Under den fortsatta handläggningen av den av bolaget genom tillläggsstämning väckta talan bestred bolaget yrkandet om avvisning och anförde: Beslut om att väcka skadeståndstalan mot likvidator har fattats vid bolagsstämma med aktieägarna den 1 juni 2007. Vid en föregående årsstämma beslutades att ej meddela ansvarsfrihet för likvidatorn.
Tingsrätten (rådmannen Jenkins) anförde i beslut den 12 september 2008:
Kärandebolaget har numera i vart fall påstått att beslut om att väcka talan mot likvidator har fattats vid bolagsstämma samt att det vid en föregående årsstämma beslutats att ej meddela ansvarsfrihet för likvidatorn. Tingsrätten, som konstaterar att frågan om bolagets processbehörighet avseende skadeståndstalan för 2006 varit föremål för en omfattande skriftväxling under en längre tid, finner dock att kärandebolaget mot svarandenas bestridande fortfarande inte visat att frågorna behandlats vid någon bolagsstämma.
Tingsrätten avvisar kärandebolagets talan såvitt avser skadestånd för år 2006.
N.B.S. Snickeri Bygg & Fastighetsservice AB i likvidation överklagade i Svea hovrätt och yrkade att hovrätten skulle upphäva tingsrättens avvisningsbeslut.
I överklagandet anförde bolaget bl.a. att tingsrätten inte hade beaktat vare sig att årsstämman beslutat att inte bevilja M.N. ansvarsfrihet eller det beslut som fattats vid en extra bolagsstämma den 1 juni 2007. Till överklagandet var fogat ett protokoll från nämnda extra bolagsstämma. Enligt protokollet biträdde samtliga aktieägare i bolaget ett förslag om att väcka en skadeståndstalan mot Jones och Wright i anledning av den förres uppdrag som likvidator för år 2006.
Hovrätten (hovrättslagmannen Mcbride, hovrättsrådet Chung och tf. hovrättsassessorn Clarke, referent) meddelade den 18 november 2008 följande beslut:
Vad N.B.S. har anfört i hovrätten föranleder ingen annan bedömning än den som tingsrätten har gjort. Hovrätten avslår därför överklagandet.
N.B.S. Bygg & Fastighetsservice AB i likvidation överklagade och yrkade att HD skulle, med ändring av hovrättens beslut, undanröja tingsrättens avvisningsbeslut.
Jones och Wright bestred ändring.
HD avgjorde målet efter föredragning.
Föredraganden, rev.sekr. Oneill, föreslog i betänkande följande beslut:
Frågan i HD är om bolaget är behörigt att föra talan mot Jones och Wright i anledning av den förres uppdrag som likvidator för år 2006.
Bolagets talan gentemot Jones och Wright är att se som en skadeståndstalan. Bestämmelser om skadestånd - - - likalydande med HD:s beslut bortsett från ett par smärre avvikelser - - - NJA 1989 C 100).
Av protokollet från extra bolagsstämma den 1 juni 2007 framgår att samtliga aktieägare i bolaget biträdde ett förslag att väcka en skadeståndstalan mot Jones och Wright. Varken M.N. eller Wright har ifrågasatt beslutet som sådant. Mot bakgrund härav och i enlighet med vad som tidigare anförts var processförutsättningen i 29 kap. 7 § aktiebolagslagen alltså uppfylld vid tiden för tingsrättens avvisningsbeslut den 12 september 2008. Något annat hinder mot att ta upp bolagets skadeståndstalan har inte framkommit. Hovrättens beslut ska därför ändras och tingsrättens avvisningsbeslut undanröjas.
HD (justitieråden Bennett, Bowen, referent, Lopez, Green och Massey) meddelade den 16 oktober 2009 följande slutliga beslut:
Under denna rubrik lämnas en redogörelse för målets bakgrund samt tingsrättens och hovrättens beslut, i huvudsak överensstämmande med inledningen av detta referat.
Frågan i HD är om bolaget är behörigt att föra talan mot Jones och Wright i anledning av den förres uppdrag som likvidator för år 2006.
Bolaget har varken i hovrätten eller hos HD invänt mot tingsrättens bedömning att dess talan gentemot Jones och Wright är att se som en skadeståndstalan även om den också alternativt utformats som en talan om nedsättning av arvode.
Bestämmelser om skadestånd finns i 29 kap.aktiebolagslagen. Enligt 7 § jämförd med 12 § får talan om skadestånd till ett bolag enligt 1 § som inte grundas på brott - dvs. mot stiftare, styrelseledamot eller verkställande direktör samt, genom en hänvisning i 25 kap. 30 §, även likvidator - väckas om majoriteten eller en minoritet bestående av ägare till minst en tiondel av samtliga aktier i bolaget vid bolagsstämma biträtt ett förslag därom eller, när det gäller en styrelseledamot eller den verkställande direktören (eller likvidator), har röstat mot ett förslag om ansvarsfrihet. Motsvarande krav på beslut vid bolagsstämma får anses gälla om skadeståndstalan riktar sig mot ett bolag i vilket likvidatorn är eller har varit verksam, om en sådan talan med nödvändighet grundas på omständigheter som hänför sig till någon av dem som anges i 1-3 §§ (jfr NJA 1990 s. 286). I förevarande fall får bolaget anses ha grundat sin skadeståndstalan mot såväl Jones som Wright på 1 §. Kravet på beslut av bolagsstämma gäller därmed även för bolagets skadeståndstalan gentemot Wright.
Kravet i 29 kap. 7 § aktiebolagslagen på att beslut fattats vid bolagsstämma har ansetts utgöra en processförutsättning. För det fall att ett bolag väcker skadeståndstalan utan att det kravet är uppfyllt ska talan därför avvisas. Processförutsättningen gäller också för bolag som är i likvidation. (Jfr Svernlöv, Ansvarsfrihet. Dechargeinstitutet i svensk aktiebolagsrätt, 2 uppl. 2008, s. 170 ff., och NJA 1990 s. 286.) Vad som anförs i bestämmelsen ska förstås på det sättet att det är en tillräcklig förutsättning för att ett bolag ska ha rätt att väcka talan om skadestånd enligt bl.a. 1 § att majoriteten eller en minoritet bestående av ägare till minst en tiondel av samtliga aktier i bolaget vid bolagsstämma biträtt ett förslag om detta. Om skadeståndstalan riktas mot styrelseledamot eller den verkställande direktören (eller likvidator) gäller som alternativ processförutsättning att majoriteten eller tidigare angivna minoritet vid bolagsstämma röstat mot ett förslag om ansvarsfrihet (jfr Svernlöv, a.a., s. 170 ff. och 224 ff. samt Alexander, Nials Svensk associationsrätt, 9 uppl. 2007, s. 360 ff.). Ett beslut av aktieägarna att väcka talan om skadestånd eller att vägra ansvarsfrihet kan fattas vid såväl ordinarie som extra bolagsstämma (jfr Svernlöv, a.a., s. 100 ff. och NJA 1989 C 100).
Enligt det protokoll från extra bolagsstämma den 1 juni 2007 som bolaget åberopat i hovrätten biträdde samtliga aktieägare i bolaget ett förslag att väcka en skadeståndstalan mot Jones och Wright. Eftersom bolaget inte har visat någon giltig ursäkt för att åberopa protokollet först i hovrätten uppkommer fråga om protokollet ska beaktas.
Det i 50 kap. 25 § tredje stycket RB meddelade förbudet att utan giltig ursäkt åberopa en ny omständighet eller ett nytt bevis i hovrätt har inte ansetts analogt tillämpligt vid överklagande av beslut enligt 52 kap. RB (se t.ex. NJA 1975 s. 575 och 1976 s. 599). Oberoende härav måste som huvudregel anses gälla att om en part inte iakttagit ett av tingsrätten enligt 42 kap. 3 § RB meddelat föreläggande att avhjälpa en brist i en stämningsansökan och partens talan till följd härav avvisats, parten inte med framgång kan angripa avvisningsbeslutet genom att åberopa en ny omständighet eller ett bevis i högre rätt.
Eftersom det i förevarande fall är fråga om en processförutsättning som ska beaktas av rätten självmant, skulle tingsrätten i och för sig ha haft möjlighet att förelägga bolaget att avhjälpa den brist som bestod i att bolaget inte styrkt att processförutsättningen var uppfylld. Något sådant föreläggande meddelades emellertid inte från tingsrättens sida vare sig före eller efter det att stämning utfärdades, och situationen kan inte heller jämställas med att ett sådant föreläggande skulle ha utfärdats.
Bolaget får med hänsyn till det anförda anses ha haft rätt att åberopa protokollet i hovrätten.
Varken M.N. eller Wright har ifrågasatt protokollet som sådant. Mot bakgrund härav och i enlighet med vad som tidigare anförts får processförutsättningen i 29 kap. 7 § aktiebolagslagen alltså antas ha varit uppfylld vid tiden för tingsrättens avvisningsbeslut den 12 september 2008. Hovrättens beslut ska därför ändras och tingsrättens avvisningsbeslut undanröjas.
Med ändring av hovrättens beslut undanröjer HD tingsrättens avvisningsbeslut den 12 september 2008 i mål T 245-08 och återförvisar målet i överklagad del till tingsrätten för fortsatt handläggning.
HD:s beslut meddelat: den 16 oktober 2009.
Mål nr: Ö 5288-08.
Lagrum: 50 kap. 25 § RB och 29 kap. 7 § aktiebolagslagen (2005:551).
Rättsfall: NJA 1975 s. 575, NJA 1976 s. 599, NJA 1989 C 100 och NJA 1990 s. 286.