Ändring av prövotidsföreskrifter angående tillstånd enligt miljöskyddslagen till verksamheten vid en sulfatfabrik-----Kraven på utsläppsbegränsning från fabrik för tillverkning av pappersmassa har i provisoriska föreskrifter angivits som prestandakrav på extern reningsanläggning för avloppsvatten i form av målsättningsvärden. Miljööverdomstolen ansåg att en sådan lösning var ändamålsenlig, då den inte låste bolaget vid den närmare utformningen av reningsanläggningen.
ÖVERKLAGAT AVGÖRANDE
Miljööverdomstolen ändrar endast på följande sätt miljödomstolens domslut.
I föreskriften P1 ändras tidsbegränsningen för utsläppet av 40 ton COD per dygn till utgången av år 2002. Från och med år 2003 gäller 20 ton COD per dygn.
Målsättningen för reningseffekten av COD - 70 % - skall gälla vid produktion av helblekt massa.
Resultaten av de utredningar som föreskrivits skall redovisas till miljödomstolen senast den 1 juli 2003.
Södra Cell AB (bolaget) har i första hand yrkat upphävande av de värden (COD, fosfor, kväve inkl EDTA-kväve, EDTA och supenderade ämnen) som miljödomstolen i domslutet angett skall gälla som målsättning för det fall att bolaget väljer att installera en biologisk reningsanläggning.
I andra hand har bolaget yrkat att ovanstående värden skall ersättas med följande skrivning.
"Målsättningen för den biologiska reningsanläggningen skall vara att nå en COD-reduktion på 70 % vid leveransprov av anläggningen och vid produktion av helblekt massa under motsvarande förutsättningar som rådde vid pilotförsöken. Den nya sedimenteringsbassängen kopplad till den biologiska reningsanläggningen skall dimensioneras för en högsta ytbelastning på 0,75 m3/m2,h."
Bolaget har vidare yrkat att den provisoriska föreskriften (P1) skall ändras på så sätt att tillåten tid för utsläppet av 40 ton COD per dygn sträcks ut till utgången av år 2002 och att begränsningen 20 ton COD per dygn således skall gälla först därefter. Bolaget har vidare yrkat att den redovisning som enligt domslutet skall ske den 1 juli 2002 flyttas fram till den 1 juli 2003.
Miljööverdomstolen har med stöd av 23 kap. 6 § första stycket första meningen miljöbalken avgjort målet utan huvudförhandling.
Vid förhandlingen inför miljödomstolen i Varberg i oktober 1999 framförde bolaget att tiden var för knapp för att ha rimlig möjlighet att uppfylla det nya värdet 20 ton per dygn COD redan den 1 januari 2000. Den totala tidsåtgången för upphandling, byggnation och intrimning till stabil drift beräknas till 24-30 månader. Efter dom av miljödomstolen, överklagande och förväntad ny dom av Miljööverdomstolen har ytterligare tid gått och en förlängning av tiderna i den överklagade domen är därför nödvändiga. Bolaget föreslår att det strängare provisoriska villkoret P1 skall gälla fr.o.m. den 1 januari 2003 och att redovisning av utredningar och förslag till villkor skall lämnas in till Miljödomstolen senast den 1 juli 2003.
Produktion av massakvaliteter med olika ljushet ger avloppsvatten med olika föroreningsinnehåll. Kvalitetsväxlingarna påverkar förutsättningarna för en optimal biologi i den externa reningsanläggningen. Bolaget måste ha frihet att tillverka de kvaliteter som marknaden önskar.
Bolaget har utrett möjligheterna, bl.a. genom kontakter med tänkbara leverantörer, att nå de målsättningsvärden som föreskrivits av miljödomstolen. Enligt en sammanfattande bedömning kommer den tänkta reningsanläggningen att klara månadsmedelvärdena för COD vid tillverkning av helblekt massa, värdena för fosfor samt troligen även värdena för EDTA. Däremot kommer månadsmedelvärdena för COD inte att kunna innehållas vid tillverkning av massa med lägre ljusheter och troligen inte heller värdena för kväve. Det är således inte tekniskt möjligt att med enbart biologisk rening uppfylla samtliga målsättningsvärden. Dessa motverkar dessutom bolagets ambition att fortsätta trimma sina interna reningsanläggningar, exempelvis kondensatreningen och Netfloc-anläggningen samt slutning av blekeriet. Detta beror på att dessa åtgärder leder till försämrade reningseffekter över den biologiska reningsanläggningen samtidigt som de leder till lägre utsläpp. Målsättningsvärdet för suspenderade ämnen i det utgående vattnet från den biologiska reningsanläggningen kommer troligen inte heller att klaras med den tänkta anläggningen.
Målsättningen vad gäller COD-reduktion bör begränsas till att gälla för avloppsvattnet vid stabil produktion av helblekt massa.
En reduktion av kväve med omkring 50 % är erfarenhetsmässigt möjlig att uppnå. Reduktionsgraden påverkas av ett flertal faktorer som optimeringen av kvävetillskottet som närsalt till biologin, nedbrytningen av COD så att bundet kväve blir biologiskt tillgängligt, nedbrytningen av EDTA och utsläppet av suspenderade ämnen. Med anledning av kvävets eutrofierande effekt är det angeläget att begränsa kväveutsläppet i största möjliga utsträckning. Målsättningsvärdet för kvävereduktion bör därför kvarstå.
Vad gäller reduktion av EDTA finns redan en provisorisk föreskrift P5 i koncessionsnämndens beslut 1995-05-19, nr 84/95, med innebörd att målsättningen skall vara att utsläppet av EDTA elimineras. För att nå detta mål erfordras att bolaget antingen upphör med användningen av EDTA eller genomför en fullständig slutning av blekeriet. Vid extern rening av EDTA-haltigt blekeriavloppsvatten torde den provisoriska föreskriften inte vara realistisk. Målsättningsvärdet i den nu överklagade domen bör kvarstå.
Suspenderade ämnen innehåller bl.a. kväve, fosfor och vissa hydrofoba organiska ämnen som kan ha toxiska egenskaper. Det är angeläget att en kraftfull reduktion uppnås i den planerade reningsanläggningen. Emellertid skall inte flockningskemikalier användas eller skivfilter installeras. Sedimentationsbassängen bör dimensioneras på sådant sätt att förutsättningar skapas för att begränsa halten av suspenderade ämnen till cirka 30 mg/l. För detta erfordras en högsta ytbelastning av 0,5 m3/m2 /h. Det bör stå bolaget fritt att välja alternativa åtgärder som skapar samma förutsättningar. Målsättningsvärdet 30 mg/l i den överklagade domen bör bibehållas.
Naturvårdsverket ser mycket positivt på att interna åtgärder vidtas för begränsning av utsläppen. Eftersom det är oklart hur väl bolaget kommer att lyckas med detta är det lämpligt att målsättningsvärden föreskrivs för en extern reningsanläggning. Skulle det visa sig att sådana utsläppsbegränsningar kommer att uppnås med interna åtgärder att de föreskrivna målsättningsvärdena inte längre är realistiska bör detta kunna beaktas vid bedömningen av effekterna av den externa reningen i samband med bolagets redovisning vid prövotidens utgång
Länsstyrelsen i Hallands län hänvisar till sitt yttrande till Miljödomstolen och har därutöver huvudsakligen framhållit följande.
Med anledning av närsalternas eutrofierande effekt är det angeläget att utsläppen av dessa begränsas. Med hänsyn till detta samt till bolagets bedömning av möjligheterna att uppnå uppsatta reduktionsvärden och att dessa endast avser målsättningsvärden anser Länsstyrelsen att dessa bör gälla tills vidare.
De suspenderade ämnena innehåller bl.a. kväve, fosfor och organiska ämnen. Från miljösynpunkt är det därför angeläget att man uppnår en avsevärd reduktion av suspenderade ämnen i den planerade reningsanläggningen. Flockningskemikalier skall inte tillgripas för att uppnå detta. I stället bör sedimenteringsbassängen dimensioneras så att det säkerställs att halten av suspenderade ämnen i det utgående vattnet från bassängen understiger 30 mg/l.
Mot bakgrund av bl.a. den tidsförskjutning som uppkommit kan bolagets förslag till ändrade tidpunkter för prövotidsföreskrifternas giltighet och redovisning av utredningsresultat godtas.
Miljö- och räddningsnämnden i Varbergs kommun har, som den får förstås, inget att erinra mot att domen ändras på sätt som bolaget har yrkat.
Avgörandet av frågan om vilka villkor som skall gälla för utsläppen till vatten har alltsedan Koncessionsnämndens beslut den 19 maj 1995 skjutits upp i avvaktan på utredningar om och förslag till lämpliga skyddsåtgärder, såväl interna åtgärder i form av slutningar av blekeriet m.m. som externa reningsanläggningar. Ännu i dag föreligger inget klart besked från bolaget vilka åtgärder bolaget avser att vidta för att nå de mål beträffande utsläppsbegränsningar som ställts upp. Vad som däremot är klart är att om bolaget avser att vidta mer omfattande externa reningsåtgärder skall dessa underställas tillståndsmyndighetens prövning. Det saknas därför skäl att undanröja målsättningsvärdena på denna grund.
Det framstår som ändamålsenligt att, som Miljödomstolen gjort, föreskriva någon form av prestandakrav på den externa reningsanläggningen, utan att låsa bolaget vid en exakt utformning, för det fall att bolaget väljer att uppföra en sådan.
De målsättningsvärden som angetts skall endast ligga till grund för utformning och dimensionering av reningsanläggningen. Värdena ger bara uttryck för de prestanda som anläggningen bör ha för att klara de utsläppsvillkor som kan komma att föreskrivas efter en prövotid. Värdena i sig själva är inte formellt bindande för bolaget. Det bör dock ligga i bolagets intresse att utforma anläggningen så att den i huvudsak uppfyller de angivna målsättningarna och därmed de villkor som kan komma att föreskrivas med stöd av 5 § miljöskyddslagen. Interna åtgärder som minskar föroreningsinnehållet i det avloppsvatten som avleds till reningsanläggningen kan naturligtvis påverka vilken avskiljningsgrad som skall uppnås i anläggningen.
När det gäller de enskilda målsättningsvärdena gör Miljööverdomstolen följande bedömning.
Beträffande COD gör Miljööverdomstolen samma bedömning som Naturvårdsverket att prestandakravet bör knytas till produktionen av helblekt massa vilket också ingår som en del av bolagets andrahandsyrkande. Det finns dock inte skäl att ytterligare specificera hur verkningsgraden skall bestämmas med hänvisning till vad som anförts ovan om målsättningsvärdens innebörd.
För fosfor och EDTA bedömer bolaget att reningsgraderna kommer att kunna klaras. Anledning saknas därför att ändra eller undanröja dessa värden.
Vad avser kväve framhåller bolaget att föreskriven reningsgrad troligen inte kan innehållas. Miljööverdomstolen anser dock, i likhet med remissinstanserna, att det är mycket angeläget att kväveutsläppet begränsas. Målsättningsvärdet bör därför kvarstå.
Prestandakravet för avskiljning av suspenderade ämnen har av Miljödomstolen bestämts till 30 mg/l. Enligt Naturvårdsverket och länsstyrelsen bör kravet i första hand tillgodoses genom att sedimentationsbassängen dimensioneras för en tillräckligt låg ytbelastning. Miljööverdomstolen delar denna uppfattning. Vilken ytbelastning som skall ligga till grund för dimensioneringen bör inte bestämmas genom denna dom. Utsläppen av suspenderade ämnen bör begränsas till lägsta möjliga nivå. Målsättningsvärdet bör således kvarstå.
Miljööverdomstolen finner således att målsättningsvärdet för COD bör ändras så att det gäller vid produktion av helblekt massa, medan övriga målsättningsvärden bör kvarstå oförändrade.
Den provisoriska föreskriften och utredningstiden bör kunna ändras i enlighet med bolagets yrkande.
I avgörandet har deltagit hovrättslagmannen Tran, miljörådet Mccoy, hovrättsrådet Bond, referent, och hovrättsassessorn Jackson. Enhälligt.