Mordbrand - fråga om uppsåt (likgiltighetsuppsåt) hos två femtonåringar.
Allmän åklagare väckte vid Borås tingsrätt åtal mot Alexander, född den 27 oktober 1992, och T.K., född den 26 november 1992, för följande gärningar:
Skadegörelse. Alexander har någon gång den 10-11 mars 2008 vid Blåhallonvägen-Uppegårdsgatan i Dalsjöfors, Borås kommun, genom att kasta sten förstört eller skadat två fönsterrutor varvid skador för 15 860 kr uppkommit.
Skadegörelse. Alexander har någon gång den 12-13 mars 2008 i Dalsjöfors, Borås kommun, tillsammans och i samförstånd med annan genom att köra moped på Gårdavallens två gräsfotbollsplaner förstört eller skadat fotbollsplanerna genom att det uppstått djupa spår och gräsmattan rivits upp i dessa, varvid skador för 4 000 kr uppkommit.
Skadegörelse. Alexander har den 10 mars 2008 vid Tummarpsskolan på Boråsvägen i Dalsjöfors, Borås kommun, genom att kasta sten förstört eller skadat en fönsterruta på skolan varvid skador för 826 kr uppkommit.
Skadegörelse. Alexander och T.K. har den 16 mars 2008 tillsammans och i samförstånd i en lekstuga tillhörande Bowers skola i Dalsjöfors, Borås kommun, genom att tända eld på tomtebloss inlindat i papper tillsammans med hundhår samt genom att elda på en plasthaspel till ett fönster förstört eller skadat golvet i lekstugan samt en plasthaspel varvid skador för ett okänt värde uppkommit.
Mordbrand. Alexander och T.K. har den 16 mars 2008 tillsammans och i samförstånd med andra anlagt brand på Bowers skola i Dalsjöfors, Borås kommun, genom att kasta in tomtebloss och kasta/ skjuta raketer in i Kerstinsgårdens skola genom fönster som först har krossats. Branden innebar fara för omfattande förstörelse av Borås Stads egendom.
Tingsrätten (ordförande rådmannen Wright) meddelade dom den 21 juli 2008.
Alexander erkände att han hade kastat sten och skadat en fönsterruta men förnekade att han hade skadat och förstört en andra ruta. Tingsrätten fann att han skulle dömas för skadegörelse genom att ha skadat den ruta som han hade erkänt.
Alexander erkände gärningarna och tingsrätten fann att han skulle dömas för skadegörelse.
Under rubriken Tingsrättens bedömning anfördes i domskälen följande.
Båda tilltalade har vidgått att de kastat in ett brinnande tomtebloss med utstyrsel på trägolvet till lekstugan. Det är också styrkt att brännmärken och således skador därav uppkommit på golvet. Båda har därigenom gjort sig skyldiga till skadegörelse avseende detta handlande.
Båda tilltalade har också försökt tända eld på en hasp till ett fönster i lekstugan. Det är inte styrkt att haspen fattat eld. Den skada som efteråt uppmärksammats på haspen hade enligt analys uppkommit tidigare. Sammantaget har inte visats i målet att Alexander och T.K. gjort sig skyldiga till skadegörelse beträffande fönsterhaspen.
I domskälen anförde tingsrätten följande.
Åklagaren har genomgått sakkunnigutlåtande 2008-03-31 från räddningstjänsten, där som slutsats angivits att risk för brand- och rökspridning till resterande delen av skolbyggnaden förelåg, att risk för omfattande förstörelse av annans egendom förelåg samt att fara för annans liv eller hälsa inte förelåg. Vidare har åklagaren genomgått i dess helhet odaterat protokoll över brandorsaksundersökning. Åklagaren har slutligen gått igenom och åberopat utskrift av uppgifter från Internet, vari Alexander på bilddagbokens hemsida under användarnamnet "holyschwwet" skrivit bl.a. följande "ok detta har hänt. A., jag, K. och A. råkade tända eld på lågstadiet… det brann i 3 timmar vad vi vet. O kanske brinner fortfarande men det vill jag inte veta … fittafittafitta… kommentera gärna.
T.K. har vidgått vad åklagaren i sak angivit i gärningsbeskrivningen men förnekat att han haft uppsåt att anlägga brand.
Alexander har vidgått att han varit närvarande vid gärningen men han har förnekat någon som helst medverkan därvid.
I målet har förhör hållits - förutom med T.K. och Alexander - med A.K. och A.M. Dessa vittnen har inte avlagt ed då de är medmisstänkta men ej åtalats eftersom deras ålder understeg 15 år vid gärningen. Hörda personer har uppgivit bl.a. följande.
T.K. Efter händelsen i lekstugan träffade Alexander och han själv på A.K. och A.M. Det var A.K., kanske också A.M., som föreslog att de skulle gå till Bowers skola för att skjuta raketer. De var alla med på det. Vid skolan gick alla fram till ett fönster. A.K. kastade en sten i dubbelfönstret så att hål uppstod. Det var han själv som hade raketerna och tomteblosset i fickan. Raketerna hade blivit över sedan nyår då hans mor köpt dem. Tomteblosset hade han dagen innan fått av Alexander Han hade glömt sin cigarrettändare men framme vid fönstret fick han en sådan av Alexander Han minns detta klart, t.o.m. att deras tändare var av olika färg. Han tog fram en raket och la den i hålet i fönstret. Det gick bra eftersom det var hål i båda fönstren och således ett mellanrum emellan glaskanterna. Det var ingen närmare diskussion om saken. Alla var medvetna om vad de gjorde; de handlade ganska gemensamt. Eftersom han hade raketen i sin ficka blev det han själv som tände. Den for in i rummet men han såg inte närmare vart den tog vägen. Det tog inte eld. De andra stod precis bredvid honom och tittade på. Han tänkte aldrig på vad som skulle kunna ha hänt och om det hade kunnat fatta eld. Han tänkte inte alls. Härefter tog han fram tomteblosset ur fickan. Han tände blosset och kastade in det genom fönstret. Han tittade in och såg att tomteblosset hamnade i en soffa. Det var inte meningen att det skulle börja brinna. Det skulle bara spraka och se häftigt ut. Han vet inte om de andra tittade in men de stod bredvid varandra. I detta skede sparkade A.K. på det kvarvarande glaset så att det lät. Alla fick panik och började springa. När de kom till andra sidan fotbollsplanen, ca 100 meter, såg de bakom sig genom fönstret att det brann. Efter ytterligare en stund försökte Alexander ringa brandkåren på sin mobil. De fick inte någon kontakt.
R.A. Dagen innan nu aktuell händelse hade han själv och T.K. varit vid King med några raketer. De tog silikon från fönsterkanterna och kletade ut mitt på en fönsterruta. I kletet fäste de raketer. Båda tände på och raketerna smällde av. Fönsterrutan gick inte sönder men han insåg att så kunde ha skett. Påföljande dag och efter testet med stinkbomben i lekstugan (åtalspunkten 4) träffade T.K. och han själv A.K. och A.M. T.K. och A.K. kom att gå först mot King. Han själv och A.M. gick något efter. Han hörde inte vad T.K. och A.K. pratade om. Vid skolan gick T.K. och A.K. till ett fönster. Han själv och A.M. stod något bakom. Det var A.K:s idé att raketer skulle skjutas in genom fönstret och det var denne som pushade på T.K. A.K. gjorde också sönder ett fönster. Någon närmare diskussion om vad de skulle göra förekom inte. Ingen sade något särskilt. T.K. tände en raket och slängde in den genom fönstret, sedan en till. Tändaren kom ursprungligen från den husvagn som T.K:s familj har. Han själv hade fått den av T.K. och han gav den tillbaka till T.K. i tiden mellan händelsen i lekstugan och händelsen vid King, dvs. inte vid fönstret när T.K. tände på. Alla stod och tittade på när T.K. sköt in raketerna. Härefter tände T.K. ett tomtebloss och slängde in genom det krossade fönstret. Han gick då fram och tittade in. Både han själv och alla de andra såg att eld utbrutit. A.K. sparkade mot rutan och A.M. började då springa därifrån. De övriga följde efter. Efter en stund såg de på avstånd att det brann ordentligt. Han försökte ringa brandkåren, 112 alarm, på sin mobil men fick inget svar. Dagen efter gick han via Internet in på bilddagboken, vars program han har. Han skrev där det inlägg som åklagaren åberopat. A.M. hade innan skrivit ett likadant och han kopierade det. Bilden tog han från dagstidningens nätsida. Han kan inte förklara varför han skrev inlägget. Han anser att han inte medverkat vid brandens uppkomst. Han vidtog inte någon aktiv åtgärd. Det var enligt hans mening inte en gemensam handling.
A.K., född 1994. Han och A.M. träffade på Alexander och T.K. De gick mot King. De pratade men hade inga speciella planer. Vid skolan började det. Han krossade en ruta med en sten. Alla stod där direkt vid rutorna, kanske Alexander något bakom. "Sen puff, pang, brand." Det var A.M. som tog fram en tändare och tände en raket som T.K. slängde in genom fönstret. Det blev totalt två raketer. Efteråt slängde T.K. in ett tomtebloss genom fönstret. Blosset hamnade på en soffa som började brinna. Alla såg att det brann, även Alexander som stått något bakom och kanske inte velat vara med. Han sparkade ut en ruta för att komma in och släcka elden. Det gick inte och alla sprang därifrån. På andra sidan fotbollsplanen ville de vända om för att släcka men lågorna syntes för höga.
A.M. De träffades vid idrottshallen, nära King. De pratade om raketer och de kan ha gått till King för att skjuta raketer. Alla var ense. Där gjorde A.K. sönder en fönsterruta och denne eller T.K. tände en eller två raketer och kastade in. Det började inte brinna. Alexander och han själv hade då stått och tittat några meter från rutorna. De reagerade inte och sade ingenting. Han tror att det var hans tändare som användes. Det kan också ha varit så att han gav sin tändare till Alexander som i sin tur gav den till T.K. Efter raketerna gick han själv och Alexander fram till rutorna. De var där således alla fyra. T.K. tände då ett tomtebloss och kastade in genom fönstret. Det råkade hamna på en soffa som tog eld. Alla fyra såg detta. Han fick då panik och började springa därifrån. De andra följde efter.
T.K. har vidgått att han vid tillfället tänt på och kastat in en eller två raketer och ett tomtebloss genom ett krossat fönster på King samt att eld därvid uppstått i en säng. Av den tekniska utredningen framgår att elden spritt sig med omfattande förstörelse av byggnaden som följd.
Den fråga som först inställer sig är om medåtalade Alexander medverkat i gärningen.
Vid den åtalade gärningen befann sig även bl.a. Alexander i omedelbar närhet. Denne har följt händelseförloppet från början till slut. Alexander har sett T.K. kasta in raketerna och tomteblosset genom fönstret utan att reagera och har tillsammans med övriga sprungit från platsen sedan de sett att eld utbrutit. T.K. och Alexander har också båda samverkat under aktuella dagar i en serie handlingar med raketer och tomtebloss, därvid det kan antas vara en tillfällighet vem av dem som utfört själva handlingen. De har således dagen innan med hjälp av silikon satt fast raketer på ett fönster till King samt därefter båda två skjutit iväg raketerna. De har också tillsammans tidigare samma dag utfört den skadegörelse som behandlats under åtalspunkten 4. Härtill kommer att raketerna härrörde från T.K. medan tomteblossen kom från Alexander
Försvaret har särskilt pekat på att Alexander vid nu aktuella tillfälle rent faktiskt varken tänt på eller kastat vare sig raketer eller tomtebloss, inte heller att gärningen föregåtts av någon diskussion eller planering. Iakttagelserna må vara korrekta. T.K. har dock uppgivit, gång på gång, att Alexander gav honom sin cigarrettändare för att tända raketerna och tomteblosset. T.K. har för sin del objektivt sett erkänt gärningen och det är svårt att se varför denne härom skulle skylla på Alexander om påståendet inte vore sant. Uppgiften får också visst stöd av A.M., som uppgivit att han kan ha givit sin tändare till Alexander för vidarebefordran till T.K. A.K. har visserligen sagt att A.M. givit tändaren till T.K. men är totalt ensam om denna uppgift, vilken därför kan avfärdas. Sammantaget finner tingsrätten att alldeles övervägande skäl talar för att Alexander givit sin tändare till T.K. när denne skulle tända raketerna och tomteblosset och att denne därför även aktivt medverkat i gärningen med en av flera nödvändiga förutsättningar för avfyrandet.
Slutligen kan noteras att Alexander dagen efter händelsen på Internet lämnat ut ett meddelande med innehåll att alla fyra inblandade ungdomar, dvs. även han själv, råkat tända eld på lågstadiet och att det brann i tre timmar och kanske fortfarande. Meddelandet talar starkt för att Alexander själv ansett sig ha medverkat i gärningen.
Av vad hittills sammantaget upptagits finner tingsrätten att det med tillräcklig grad av säkerhet kan anses klart utrett att åtalade T.K. och Alexander gemensamt och i samförstånd utfört den gärning som anges i gärningsbeskrivningen.
Nästa fråga blir om gärningen utförts uppsåtligen, vilket ifrågasatts av försvaret.
Både T.K. och Alexander är 15 år gamla. Sett ur deras egen synpunkt kan antas att de var ute efter kvalificerade busstreck som kunde tillfredsställa deras äventyrslusta. Antagandet talar närmast mot att de avsett att bränna ner King. Hade detta varit syftet hade de också kunnat använda mycket mer effektiva hjälpmedel, exempelvis bensin och tändstickor. Tingsrätten finner inte visat att någon av ungdomarna haft direkt uppsåt att vålla brand.
Emellertid skall också prövas om det s.k. likgiltighetsuppsåtet är uppfyllt. Härvidlag krävs dels att det vid gärningen förelegat en väsentlig risk för den effekt som påstås dels att gärningsmannen varit likgiltig till effekten.
Ungdomar i nu aktuell ålder har alltid intresserat sig för olika former av förhoppningsvis ofarlig eldsättning, s.k. luntning. Det är något som hör till åldern och medför ofta en inte obetydlig skicklighet och erfarenhet av vad som krävs och vad effekten blir. Mot denna bakgrund finner tingsrätten alldeles uppenbart att det för både T.K. och Alexander måste ha framstått som begripligt att det förelegat en väsentlig risk för eldsättning och fara för omfattande förstörelse om raketer och tomtebloss kastats in genom fönster i möblerat rum.
Vid den tidpunkt då raketerna och tomteblosset kastades in genom fönstret i byggnaden kan antas att T.K. och Alexander av upphetsning inte närmare funderade på vad effekten skulle bli. Genom den serie upptåg de företagit sig de här dagarna kan det emellertid också antas att de inte brydde sig om vad följden av handlingarna skulle komma att bli. Slutsatsen blir att det också kan antas att de vid själva gärningen varit likgiltiga till effekten av gärningen. En annan sak är att ungdomarna, när de sprungit sin väg och såg eldslågorna, blivit rejält ängsliga, kanske t.o.m. förfärade och att de därför funderat på att återvända och släcka elden samt att de försökt ringa brandkåren. Denna efterkommande känsla medför inte att nyssnämnda likgiltighet vid gärningens begående förändrats. Sammantaget finner tingsrätten att förutsättningarna för tillämpning av det s.k. likgiltighetsuppsåtet föreligger. Såväl T.K. och Alexander har således begått gärningen uppsåtligen. Åtalet mot båda är således styrkt enligt gärningsbeskrivningen. Gärningen är att bedöma som mordbrand.
T.K. är 15 år gammal. Sociala blocket i Borås har i yttrande 2008-04-21 inte föreslagit ungdomsvård utan i stället förordat att T.K. ådömes ungdomstjänst.
T.K. skall nu dömas för mordbrand, för vilket stadgas ett minimistraff på fängelse två år. Fängelse kan dock med hänsyn till T.K:s ungdom inte komma ifråga. Påföljden skall i stället bestämmas till ungdomstjänst. Härvid skall först straffvärdet med hänsyn till åldern divideras med fem, dvs. till fem månader. Enligt praxis skall antalet timmar för ungdomstjänst vid detta straffvärde bestämmas till 130 timmar.
Alexander är 15 år gammal. Sociala blocket i Borås har i yttrande 2008-05-06 inte föreslagit ungdomsvård samt vidare att ungdomstjänst inte är lämpligt med hänsyn till R.A:s negativa inställning därtill.
Alexander skall nu dömas för mordbrand, för vilket stadgas ett minimistraff på fängelse två år. Fängelse kan dock med hänsyn till dennes ungdom inte komma i fråga. Alexander har även vid huvudförhandlingen motsatt sig ungdomstjänst. Någon sådan kan därför inte heller komma i fråga. Påföljden skall i stället bestämmas till villkorlig dom jämte dagsböter, vars antal med beaktande av åldern skall begränsas till 90 dagsböter à 50 kr.
Tingsrätten dömde Alexander och T.K. enligt 12 kap. 1 § och 13 kap. 1 § första stycket BrB för skadegörelse och mordbrand samt bestämde påföljden för Alexander till villkorlig dom och 90 dagsböter å 50 kr och för T.K. till ungdomstjänst 130 timmar.
Alexander och T.K. överklagade i Hovrätten för Västra Sverige och yrkade att åtalet för mordbrand skulle ogillas samt att påföljden för övrig brottslighet för var och en av dem skulle bestämmas till dagsböter.
Åklagaren bestred ändring.
Hovrätten (hovrättsrådet Collins samt nämndemännen Adkins och Smith) anförde i dom den 18 september 2008:
I enlighet med tingsrättens dom har Alexander gjort sig skyldig till skadegörelse enligt åtalspunkterna 1, 2 och 3. Vidare har Alexander och T.K. i enlighet med tingsrättens dom gjort sig skyldiga till skadegörelse enligt åtalspunkten 4.
I hovrätten har nya förhör hållits med T.K., Alexander, A.K. och A.M. De har därvid berättat i huvudsak i enlighet med vad som för var och en av dem antecknats i tingsrättens dom med nedan angivna ändringar och tillägg.
T.K.: Som han berättade i tingsrätten fick han cigarrettändaren av Alexander framme vid fönstret. Han minns att tändaren var gul medan hans egen tändare, som han glömt hemma, nog var blå. T.K. hade först frågat om det var någon som hade en tändare med sig. Han fyrade av två raketer genom det sönderslagna fönstret men ingenting mer hände än att en av dem studsade i väggen. Han kastade då in tomteblosset. Det kan vara riktigt att han vid ett möte mellan några av föräldrarna dagen efter branden sa att Alexander inte hade gjort något.
Alexander: Den tändare som T.K. använde hade A.M. gett till T.K. tidigare. Det var inte så att Alexander skulle ha fått tändaren av T.K. och sedan gett den tillbaka till honom i tiden mellan händelsen i lekstugan och händelsen vid King. Alexander kan inte nu förklara varför han berättade så i tingsrätten.
A.M.: Han är ganska säker på att det var han som gav tändaren till T.K.
Hovrätten gör följande bedömning.
I målet är till en början utrett att T.K. och Alexander dagen innan branden hade varit vid King och smällt raketer som de fäst på fönster samt att de samma dag som branden inträffade först lekt med eld och åstadkommit den skadegörelse som tingsrätten behandlat under åtalspunkten 4. De träffade sedan A.K. och A.M. och samtliga gick till King för att "skjuta raketer".
T.K. har i hovrätten berättat att han sköt in en raket genom det sönderslagna fönstret samt vidare berättat att han, "när ingenting hände", sköt in ytterligare en och slutligen kastade in ett brinnande tomtebloss. Det är vidare klarlagt att det på grund av T.K:s agerande uppstod eld i en soffa innanför fönstret samt att elden snabbt spred sig och att en omfattande förstörelse av byggnaden blev följden.
Alexander, som i tingsrätten berättade att han gav tändaren till T.K. men vidare berättade att han gjorde detta innan de kom fram till King, har i hovrätten helt förnekat att han gav tändaren till T.K. Han har inte kunnat ge någon förklaring till varför han ändrat sin berättelse. Även A.M. har ändrat sin berättelse och slutligen förklarat att han är ganska säker på att det var han som gav tändaren till T.K. T.K. har emellertid i hovrätten bestämt vidhållit sina uppgifter om att det var Alexander som gav honom tändaren. T.K. har gett intryck av att inför hovrätten vilja berätta sanningen och därvid även nämnt omständigheter som varit besvärande för honom själv. Att han vid polisförhör den 10 juni 2008 sagt att "R. inte gjorde något, utan han var bara med" föranleder ingen annan bedömning. Hovrätten anser att det kan hållas för visst att det var Alexander som lämnade över tändaren till honom. Som tingsrätten anmärkt talar även det meddelande som Alexander lämnade ut på Internet starkt för att Alexander själv ansåg sig ha medverkat i gärningen.
På grund av det anförda anser hovrätten i likhet med tingsrätten att T.K. och Alexander agerat gemensamt och i samförstånd och därvid anlagt branden. Hovrätten anser vidare att de måste ha insett risken för att branden skulle kunna innebära fara för omfattande förstörelse av annans egendom samt att de vid gärningstillfället varit likgiltiga till denna fara. De ska därför som tingsrätten funnit dömas för mordbrand.
Hovrätten gör i påföljdsdelen ingen annan bedömning än tingsrätten.
Hovrätten fastställer tingsrättens dom.
Hovrättsrådet Williams och hovrättsassessorn Mendez var skiljaktiga när det gällde åtalet för mordbrand såvitt avser Alexander och anförde följande.
Åklagaren har påstått att Alexander tillsammans och i samförstånd med andra anlagt brand på King. Alexander har förnekat gärningen och gjort gällande att han endast var en passiv åskådare till gärningen. Hans invändning får stöd av vad de medmisstänkta A.K. och A.M. har berättat i hovrätten. A.M. har i hovrätten dessutom uppgett att det var han som överlämnade tändaren till T.K. när denne skulle tända raketerna. T.K. har visserligen både vid tingsrätten och i hovrätten berättat att det var Alexander som överlämnade tändaren till honom vid nu aktuellt tillfälle. T.K. har emellertid i polisförhör den 10 juni 2008 uppgett att Alexander inte gjorde något. Det förhållandet att T.K. lämnat motstridiga uppgifter förtar hans trovärdighet på ett sådant sätt att han inte kan anses mer trovärdig än övriga misstänkta som hörts i målet. Utöver T.K:s uppgifter har åklagaren till stöd för påståendet om R.A:s delaktighet i anläggandet av branden åberopat de uppgifter som Alexander lämnat om branden på bilddagboken.se. Även om dessa uppgifter framstår som ytterst besvärande för Alexander kan, med den försiktighet som krävs i ett brottmål, dessa uppgifter inte med säkerhet anses visa mera än att Alexander i efterhand solidariserat sig med gärningen, vilket inte är tillräckligt för att kunna döma honom för medgärningsmannaskap. Vid en samlad bedömning finner vi således att det mot hans förnekande inte kan anses vara ställt utom rimligt tvivel att Alexander varit delaktig på sådant sätt att han kan dömas till ansvar för mordbrand. Åtalet mot Alexander för mordbrand skall därför ogillas.
Överröstade i denna fråga är vi i övrigt ense med majoriteten.
Både Alexander och T.K. överklagade och yrkade att HD skulle ogilla åtalet såvitt avsåg mordbrand och bestämma påföljden för övrig brottslighet till dagsböter.
Riksåklagaren bestred ändring.
Målet avgjordes efter huvudförhandling.
HD (justitieråden Gibson, Schwartz, Clark, Villanueva och Tucker, referent) meddelade den 8 april 2009 följande dom:
Enligt tingsrättens i denna del inte överklagade dom har Alexander och T.K. tillsammans och i samförstånd gjort sig skyldiga till skadegörelse. Gärningen har bestått i att de den 16 mars 2008 i en lekstuga tillhörande Bowers skola i Dalsjöfors, Borås kommun, tänt eld på tomtebloss, inlindat i papper med hundhår, varigenom skador på golvet i lekstugan uppkommit. Alexander har därutöver enligt tingsrättens inte heller i denna del överklagade dom gjort sig skyldig till skadegörelse i tre fall under tiden den 10-13 mars 2008.
Enligt åtalet för mordbrand har Alexander och T.K. den 16 mars 2008 tillsammans och i samförstånd med andra anlagt brand på Kerstinsgårdens skola genom att kasta in tomtebloss och kasta/skjuta raketer in i skolan genom fönster som först har krossats. Branden innebar enligt åtalet fara för omfattande förstörelse av Borås Stads egendom.
Enligt 13 kap. 1 § BrB döms den som anlägger brand som innebär fara för omfattande förstörelse av annans egendom för mordbrand. Med brand avses "eld som är kommen lös", dvs. eld som inte är under kontroll (Clark m.fl., Brottsbalken, En kommentar s. 13:8 och Williams, Brotten III, 2 uppl. 1986 s. 21 f.). För ansvar krävs således att den tilltalade haft uppsåt att anlägga brand. Vidare krävs att uppsåtet omfattar att det genom branden uppkommer fara för omfattande förstörelse av annans egendom.
Alexander och T.K. har i HD redovisat samma inställning till åtalet som i tingsrätten och hovrätten. Alexander har således vidgått att han var närvarande vid tillfället men har förnekat att han medverkat i gärningen. T.K. har vidgått de faktiska omständigheterna enligt gärningsbeskrivningen men bestritt ansvar eftersom han inte haft uppsåt vare sig att anlägga brand eller att framkalla fara för omfattande förstörelse.
Enligt protokollet över brandorsaksundersökningen går det inte att exakt ange vad som orsakat branden, men det konstateras att påskraketer och papper som vikits runt tomtebloss är brandstiftare.
T.K. har berättat att syftet med att skjuta in de två raketerna - s.k. tigerraketer - och att kasta in tomteblosset genom fönstret var att åstadkomma en ljuseffekt, "det skulle se tufft ut", i den mörka byggnaden. Han har berättat att det inte uppstod någon brand när raketerna sköts in men att det började brinna sedan tomteblosset slängts in och hamnat i en soffa. Båda pojkarna har berättat att de visste att det aktuella rummet var möblerat men inte hur.
När det först gäller frågan om R.A:s delaktighet i gärningen gör HD ingen annan bedömning än hovrätten gjort. Det är således visat att Alexander har utfört den åtalade gärningen tillsammans och i samförstånd med T.K.
Frågan i HD är därmed om Alexander och T.K. haft erforderligt uppsåt. Till att börja med skall prövas om de haft uppsåt att anlägga brand.
Det är inte visat att Alexander och T.K. med sitt handlande hade annan avsikt än vad T.K. berättat, nämligen att åstadkomma ljuseffekter. Det är således inte visat att de hade för avsikt - direkt uppsåt - att anlägga brand i byggnaden.
Hovrätten har funnit att Alexander och T.K. handlade med likgiltighetsuppsåt. För att sådant uppsåt skall anses föreligga i förhållande till en viss effekt - i detta fall att det började brinna okontrollerat - krävs dels att gärningsmannen vid gärningstillfället insåg eller var medveten om att det förelåg en risk för att gärningen skulle medföra en sådan effekt, dels att gärningsmannen var likgiltig i förhållande till att effekten skulle förverkligas. Att gärningsmannen borde ha insett att det förelåg en risk för effekten är inte tillräckligt. Det måste alltså vara fråga om ett medvetet risktagande. Avgörande är vidare gärningsmannens inställning eller attityd vid gärningstillfället. Endast om det står klart att han haft en likgiltig inställning till effektens förverkligande skall gärningen bedömas som uppsåtlig. En insikt om att det förelåg en mycket hög sannolikhet för att risken skulle förverkligas är normalt tillräckligt för att gärningsmannen skall anses ha varit likgiltig på ett sådant sätt att uppsåt är bevisat. (Jfr särskilt NJA 2004 s. 176 och 2005 s. 732.)
R.A:s och T.K:s handlande orsakade visserligen en brand som resulterade i mycket omfattande skador men det är inte klarlagt hur stor sannolikheten var för att det skulle börja brinna.
Uppenbart är emellertid att det fanns en risk för att brinnande tigerraketer och tomtebloss som kastades in i byggnaden skulle kunna antända möbler eller föremål inne i byggnaden och därigenom orsaka en brand. Detta måste Alexander och T.K. ha insett. Genom sitt handlande under den aktuella helgen har de visat att de inte brydde sig om att de orsakade skador på och i skolbyggnaden. Omständigheterna är emellertid inte sådana att det står klart att Alexander och T.K. också var likgiltiga till att det skulle börja brinna okontrollerat i den mening som avses i 13 kap. 1 § BrB (NJA 2004 s. 176, särskilt på s. 198). HD beaktar härvid att Alexander och T.K. var 15 år vid gärningstillfället (jfr NJA 2004 s. 479). Det är därmed inte styrkt att Alexander och T.K. hade uppsåt att anlägga brand.
Vid denna bedömning saknas anledning för HD att pröva frågan om R.A:s och T.K:s uppsåt omfattade att det genom branden skulle uppkomma fara för omfattande förstörelse av annans egendom.
Åtalet för mordbrand skall följaktligen ogillas. För den skadegörelse som Alexander och T.K. gjort sig skyldiga till i enlighet med tingsrättens i dessa delar inte överklagade dom skall påföljden bestämmas till dagsböter.
Med ändring av hovrättens dom beträffande Alexander, såvitt nu är i fråga, ogillar HD åtalet för mordbrand och bestämmer påföljden för skadegörelse till 90 dagsböter å 50 kr.
Med ändring av hovrättens dom beträffande T.K., såvitt nu är i fråga, ogillar HD åtalet för mordbrand och bestämmer påföljden för skadegörelse till 30 dagsböter å 50 kr.
HD:s dom meddelad: den 8 april 2009.
Mål nr: B 4275-08.
Lagrum: 13 kap. 1 § BrB.
Rättsfall: NJA 2004 s. 176, NJA 2004 s. 479 och NJA 2005 s. 732.