Grov misshandel.
Allmän åklagare yrkade vid Helsingborgs TR ansvar å C.B., född 1943, för grov misshandel enligt följande gärningsbeskrivning: Den 16 maj 1991 har C.B. misshandlat K.T. i en lägenhet i Helsingborg genom att fälla henne till golvet, utdela sparkar mot hennes huvud och kropp samt genom att upprepade gånger sticka henne mot kroppen med en 34 cm lång kökskniv. Av misshandeln har K.T. tillfogats ett hematom till vänster på bröstkorgen, stick- eller skärsår under vänster skulderblad, stick- eller skärsår över vänster höft, stick. eller skärsår över vänster axel samt över vänster handrygg. K.T. har därjämte tillfogats avvärjningssår i vänster tumvinkel då hon tagit om kniven i syfte att freda sig. - Gärningen är att bedöma som grov misshandel eftersom gärningen varit livsfarlig och C.B. genom bruket av kniv visat särskild hänsynslöshet eller råhet.
K.T. yrkade skadestånd avseende sveda och värk samt förstörda kläder.
C.B. förklarade att han på grund av höggradig berusning vid tillfället varken kunde erkänna eller förneka gärningen.
Han medgav skadeståndsyrkandet.
TR:n (ordf hovrättsassessorn Nichols) anförde i dom d 18 okt 1991:
Domskäl. K.T. har uppgett: Hon var denna dag hemma hos Jenkins i dennes lägenhet. I lägenheten fanns också C.B.. De förtärde alkohol och blev alla berusade. Stämningen var god. Någon gång kring midnatt gick G. och lade sig. Plötsligt sade C.B. till henne, att hon skulle lämna lägenheten. Hon ansåg att det var G:s sak att avgöra om hon måste lämna lägenheten och gick mot G:s sovrum för att fråga denne. Halvvägs dit stack C.B. utan förvarning en kniv i ryggen på henne. I samband därmed föll hon och kände blod på ryggen. Hon frågade C.B. vad han gjorde och denne svarade "Du skall ha mer" samtidigt som han högg henne i axeln. Hon försökte därefter ta kniven ifrån honom. Då han drog kniven till sig skar hon sig i handen. Därefter högg han henne igen men hon vet inte var eftersom hon då var så omtumlad och hon ville få slut på det. Därefter sparkade C.B. henne i pannan. Hon kan inte erinra sig att han sparkade henne i bröstkorgen. Hon var emellertid öm i bröstkorgen efter händelsen. Det hade hon inte varit före. Hon tror att hon kan ha slagit bröstkorgen i samband med att hon föll. Plötsligt slutade C.B. att misshandla henne och hon gick och ringde till polisen. När hon gjort det hade C.B. somnat på en soffa. Av misshandeln erhöll hon de skador åklagaren påstått.
C.B. har uppgett: Han har aldrig varit i slagsmål, inte ens under sin uppväxt. - Det är riktigt att han tillsammans med K.T. och Williams satt och förtärde alkohol i G:s lägenhet. Några andra fanns där inte. Han minns att Williams gick och lade sig. Därefter minns han inget förrän polisen bar ut honom från lägenheten.
TR:n gör följande bedömning.
K.T:s berättelse stöds av övrig utredning i målet, bl a rättsintyg och teknisk utredning. Åtalet är därmed styrkt utom såvitt avser spark på kroppen. Genom att hugga med kniv i K.T. har C.B. visat särskild hänsynslöshet och råhet. Gärningen skall därför bedömas som grov misshandel.
På grund av brottets art och då C.B:s personliga förhållanden inte med tillräcklig styrka talar häremot skall påföljden bestämmas till fängelse.
Domslut. TR:n dömde C.B. jämlikt 3 kap 6 § BrB för grov misshandel till fängelse 1 år.
C.B. förpliktades att utge skadestånd till K.T. med 5 000 kr.
C.B. fullföljde talan i HovR:n över Skåne och Blekinge och yrkade att HovR:n skulle döma honom till skyddstillsyn med föreskrift om nykterhetsvård i kombination med fängelse.
Åklagaren bestred ändring.
HovR:n (hovrättslagmannen Brown, adj led rådmannen Henderson samt nämndemännen Baker och Brown) anförde i dom d 11 febr 1992:
Domskäl. C.B. har hörts på nytt i HovR:n och har därvid - liksom vid TR:n - uppgett att han inte minns någonting av själva gärningen. Om sina personliga förhållanden har han uppgett bl a att han tidvis missbrukar alkohol, att han genomgått bypassoperationer under föregående år och att han snart skall opereras för kärlkramp i benen.
Till följd av bestämmelserna i 51 kap 23 a § BrB har HovR:n att utgå från den bedömning TR:n gjort av händelseförloppet och av övriga omständigheter som har betydelse för skuldfrågan. Den misshandel som C.B. befunnits ha gjort sig skyldig till är av allvarlig karaktär. Dock kan den, trots att C.B. använt en kniv, inte anses som grov, eftersom de skador K.T. åsamkats enligt läkarutlåtandet varit av lindrig karaktär.
Med hänsyn till arten av den brottslighet som C.B. har gjort sig skyldig till bör påföljden, som TR:n funnit, bestämmas till fängelse. Fängelsestraffets längd bör dock - med hänsyn till den bedömning HovR:n gjort av brottet - sättas ned 6 mån.
Domslut. HovR:n ändrar på det sätt TR:ns domslut att HovR:n dömer C.B. för misshandel till fängelse 6 mån.
Referenten, adj led lagmannen Owens var skiljaktig och anförde: Att de skador som K.T. tillfogades av C.B. blev av lindrig karaktär måste tillskrivas endast lyckliga omständigheter och kan inte vara något tecken på återhållsamhet från dennes sida i hans våldsutövning. Jag delar därför till fullo TR:ns uppfattning att C.B. genom att hugga med kniv i K.T. visat särskild hänsynslöshet och råhet och att gärningen skall - som C.B. för övrigt själv medgett - bedömas som grov misshandel. Även i fråga om påföljdsval och fängelsestraffets längd är jag av samma uppfattning som TR:n.
Riksåklagaren sökte revision och yrkade att C.B. skulle dömas för grov misshandel till det av TR:n bestämda straffet.
C.B. (offentlig försvarare advokaten Russell) bestred ändringsyrkandet och hemställde att påföljden bestämdes till skyddstillsyn med föreskrift om nykterhetsvård jämte fängelse.
Målet avgjordes efter huvudförhandling (riksåklagaren genom t f byråchefen Mejia).
HD (JustR:n Vängby, Hughes, Delgado, Sterzel, referent, och Good) beslöt följande dom:
Domskäl. C.B. har i berusat tillstånd misshandlat målsäganden genom att tilldela henne flera hugg i överkroppen med en 34 cm lång kökskniv. Omständigheterna är något oklara eftersom även målsäganden var spritpåverkad och vittnen saknas. HD utgår, liksom HovR:n, från TR:ns bedömning av skuldfrågan (RB 51 kap 23 a § jfrd med 55 kap 15 §).
Gärningen visar typiskt sett en sådan hänsynslöshet och råhet att den skall anses innefatta grov misshandel. Det enda förhållande som kan anföras för en annan bedömning är att skadorna blev tämligen lindriga. Ingenting tyder emellertid på annat än att detta åtminstone i huvudsak berodde på tillfälligheter.
C.B. skall således dömas för grov misshandel. HD godtar TR:ns påföljdsbestämning.
Domslut. Med ändring av HovR:ns dom fastställer HD TR:ns domslut i ansvarsdelen.