Förbud mot privatimport av alkoholvaror ansågs strida mot artikel 28 i EG-fördraget och kunde därmed inte läggas till grund för beslut om omhändertagande och förverkande / Alkohollagstiftning (förbud mot privatimport av alkoholvaror ansågs strida mot artikel 28 i EG-fördraget och kunde därmed inte läggas till grund för beslut om omhändertagande och förverkande) / Punktskattekontroll (förbud mot privatimport av alkoholvaror ansågs strida mot artikel 28 i EG-fördraget och kunde därmed inte läggas till grund för beslut om omhändertagande och förverkande)
Not 66. Tullverket beslutade den 18 februari 2004 med stöd av 3 kap. 1 § lagen (1998:506) om punktskattekontroll av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och mineraloljeprodukter, LPK, (numera lagen om punktskattekontroll av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och energiprodukter) att i samband med kontroll av postförsändelser omhänderta 3,5 liter spritdrycker. Sedan Ö.T. överklagat beslutet avslog Länsrätten i Skåne län och därefter Kammarrätten i Göteborg hans talan. Regeringsrätten beslutade den 23 juni 2005 att inte meddela prövningstillstånd i målet (mål nr 697-05). - Tullverket ansökte härefter om medgivande till förverkande av 3,5 liter spritdrycker. Som grund för ansökningen anfördes följande. Tullverket omhändertog den 2 februari 2004 en postförsändelse adresserad till Ö.T., dnr. Mö Post 4-01. Avsändare till försändelsen var C.S. Mottagaren av varorna saknade rätt att föra in varorna enligt 3 kap. 1 § LPK på grund av att alkoholvaran inte får föras in enligt 4 kap. 2 § alkohollagen (1994:1738) eller 4 § lagen (1961:18) om försäljning av teknisk sprit. Avsändaren hade inte utnyttjat möjligheten att återutföra varorna. - Ö.T. motsatte sig ansökan. Han anförde följande. Då prövningstillstånd har meddelats i Regeringsrätten när det gäller privatinförsel av alkohol yrkade han att det beslag Tullverket har gjort inte förverkas tills Regeringsrättens mål (RR 6834-02) har prövats alternativt den överklagade domen B 1260-02 Hovrätten Västra Götaland (prövningstillstånd i HD). Att i nuvarande rättsläge förverka eller förstöra privat egendom kommer att betraktas som en kränkning av den privata äganderätten. -Länsrätten i Skåne län (2005-07-28, ordf. Sigander)yttrade. - Enligt 3 kap. 7 § 2 LPK får en omhändertagen alkoholvara förverkas om det av annan anledning fortfarande finns grund för ett omhändertagande. En vara får inte förverkas förrän tre månader efter den dag då beslutet att omhänderta varan fattades. - Enligt länsrättens uppfattning finns fortfarande grund för ett omhändertagande av varorna. Även med beaktande av vad Ö.T. anfört framstår inte ett beslut om förverkande som oskäligt. Med hänsyn härtill och då övriga förutsättningar för ett beslut om förverkande föreligger ska ansökan bifallas. - Med bifall till ansökningen medger länsrätten att 3,5 liter spritdryck får förverkas. - Ö.T. fullföljde sin talan. - Tullverket ansåg att kammarrätten skulle avslå överklagandet. - Kammarrätten i Göteborg (2005-10-11, Rojas, Anthony, Simmons, referent)instämde i länsrättens bedömning och ändrade därför inte den överklagade domen. - Ö.T. överklagade och yrkade att Regeringsrätten skulle upphäva beslutet om förverkande av de omhändertagna alkoholvarorna. Han åberopade till stöd för sin talan skrivelser från kommissionen och den svenska regeringen samt en dom från Hovrätten över Skåne och Blekinge. - Skatteverket medgav bifall till överklagandet och anförde bl.a. följande. Det är numera klarlagt att, i den situation som är aktuell i målet, ett omhändertagande av alkoholvarorna med stöd av 3 kap. 1 § LPK jämförd med 4 kap. 2 § alkohollagen strider mot gemenskapsrätten. Beslutet om omhändertagande av alkoholvarorna bör upphävas. Förutsättningar för förverkande av alkoholvarorna med stöd av 3 kap. 7 § första stycket 2 LPK saknas därmed. Av bestämmelserna i lagen (1994:1564) om alkoholskatt följer emellertid att alkoholskatt ska betalas i detta fall. Det hade därför varit korrekt att omhänderta varorna med stöd av 3 kap. 4 § LPK. Om beslutad skatt inte betalats i rätt tid hade förverkande kunnat ske enligt 3 kap. 7 § första stycket 1. Regeringsrätten (2008-04-18, Spencer, Luna, Meyer, Lucas, Ståhl): Skälen för Regeringsrättens avgörande.Enligt 3 kap. 1 § femte stycket LPK ska en alkoholvara som påträffas i en postförsändelse tas om hand om mottagaren av försändelsen saknar rätt att föra in varan enligt bestämmelserna i 4 kap. 2 § alkohollagen. Ett omhändertagande av en alkoholvara ska upphävas om det inte längre finns grund för omhändertagandet, 3 kap. 6 § första stycket 1 LPK. En omhändertagen alkoholvara får enligt 7 § första stycket 2 förverkas om det fortfarande finns grund för ett omhändertagande. Beslut om förverkande fattas av allmän förvaltningsdomstol på ansökan av Tullverket, 4 kap. 9 §. I förarbetena till bestämmelsen (prop. 1997:98:100, s. 199 f.) anges att domstolen vid prövningen av om grund för förverkande föreligger måste avgöra om det finns förutsättningar för att upphäva omhändertagandet enligt 3 kap. 6 § LPK. Om så är fallet ska domstolen avslå ansökan om förverkande och i samband därmed upphäva omhändertagandet. - Beslutet att omhänderta de ifrågavarande alkoholvarorna har grundats på att Ö.T. enligt 4 kap. 2 § alkohollagen saknat rätt att föra in varorna i landet. I 4 kap. 2 § alkohollagen föreskrivs att spritdrycker, vin och starköl får föras in i landet av den som är berättigad att bedriva partihandel med sådana varor och att därutöver införsel får ske endast i vissa särskilt angivna fall som inte är aktuella i omhändertagandeärendet. En förutsättning för att tillämpa nämnda bestämmelse i LPK är emellertid att det svenska förbudet mot privatimport av alkoholdrycker inte strider mot gemenskapsrätten. - EG-domstolen har i dom den 5 juni 2007 i mål C-170/04, Dorsey m.fl., slagit fast att en sådan nationell bestämmelse om förbud mot att privatpersoner importerar alkoholdrycker som den som föreskrivs i 4 kap. 2 § alkohollagen ska bedömas mot bakgrund av artikel 28 i EG-fördraget, att förbudet utgör en sådan otillåten kvantitativ importrestriktion som avses i artikeln samt att förbudet inte kan anses grundat på hänsyn till intresset att skydda människors hälsa och liv enligt artikel 30 i fördraget. I dom den 4 oktober 2007 i mål C-186/05, Kommissionen mot Sverige, gjorde EG-domstolen samma bedömning. - I förevarande fall ska således införselförbudet i alkohollagen inte tillämpas. Det kan därmed inte heller läggas till grund för beslut om omhändertagande och förverkande enligt LPK. Överklagandet ska därför bifallas. - Regeringsrättens avgörande.Regeringsrätten bifaller överklagandet och upphäver besluten rörande såväl omhändertagande som förverkande av alkoholvarorna. Det ankommer på Tullverket att vidta de åtgärder som föranleds av denna dom. (fd II 2008-03-05, Gürbüz)