Kommunal föreskrift om bl.a. förbud mot eldning av hushållsavfall och visst annat material ----- En kommun hade med stöd av en lokal föreskrift förbjudit en verksamhetsutövare att elda vissa slag av material i sin panna. Miljööverdomstolen upphävde förbudet eftersom kommunen vid fastställandet av den lokala föreskriften gått utöver bemyndigandet i 40 § förordningen om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd och därmed överskridit sin befogenhet. Den lokala föreskriften var således inte lagligen grundad.
ÖVERKLAGAT AVGÖRANDEVäxjö tingsrätts, miljödomstolen, dom 2010-05-17 i mål M nr 426-10, se bilaga A
Med ändring av miljödomstolens och länsstyrelsens avgöranden upphäver Miljööverdomstolen Miljö- och byggnämnden i Osby kommuns beslut den 19 november 2009.
E.G:s Bilservice AB (bolaget) har yrkat att miljödomstolens och länsstyrelsens avgöranden ska ändras och att Miljö- och byggnämndens (nämnden) beslut av den 19 november 2009 (Dnr 2008.0561) ska upphävas.
Nämnden har bestritt ändring.
Parterna har i huvudsak åberopat samma grunder och omständigheter till stöd för sin respektive talan som vid miljödomstolen. Bolaget har dock i Miljööverdomstolen även gett in ett antal kopior av fakturor avseende bolagets inköp av pellets till styrkande av att nödvändig miljöhänsyn tagits. Bolaget har också gett in resultaten från vad som uppges vara emissionsmätningar av bolagets rökgasutsläpp.
Beslutsdelen i det aktuella beslutet av nämnden har följande lydelse:
Miljö- och byggnämnden beslutar med stöd av 26 kap9 och 14 §§miljöbalken, vid ett löpande vite av 10 000 kr per månad, efter den 7 januari 2010, förbjuda enl 8 § lokala föreskrifter för att skydda människors hälsa och miljö, E.G:s Bilservice AB […] att elda med material tillhörande bilaga 2, Avfallsförordningens, 2001:1063, avfallsklassificering, bifogas. Detta gäller även material som finns angivet i 8 § lokala föreskrifter för att skydda människors hälsa och miljö.
Av beslutet kan utläsas att den rättsliga grunden för det meddelade eldningsförbudet är 8 § i de lokala föreskrifterna för att skydda människors hälsa och miljön i Osby kommun. I paragrafen stadgas såvitt nu är av intresse att all eldning med hushållsavfall, plast, målat eller tryckimpregnerat virke, spånskivor eller liknande material är förbjudet (2 p). Enligt Miljööverdomstolen uppstår frågan om denna föreskrift är lagligen grundad.
I förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd finns bemyndiganden för kommuner att meddela kommunala föreskrifter om det behövs för att hindra att olägenheter för människors hälsa uppkommer i kommunen. I detta mål är det främst 40 § första stycket som är av intresse. Där anges att kommuner får meddela sådana föreskrifter avseende vissa i p 1-8 specificerade frågor. I 6 p återfinns det bemyndigande från vilket den i målet aktuella delen av 8 § i den kommunala föreskriften kan härledas. Där stadgas att kommunen får meddela föreskrifter om tillfälligt förbud mot småskalig eldning med vissa fasta bränslen inom särskilt angivna områden.
Miljööverdomstolen konstaterar att 8 § i de kommunala föreskrifterna innebär ett generellt förbud mot att elda med hushållsavfall, plast, målat eller tryckimpregnerat virke, spånskivor eller liknande material. Föreskriften innehåller varken den tidsmässiga (tillfälligt förbud) eller den rumsliga (inom särskilt angivna områden) begränsningen som bemyndigandet i 40 § första stycket 6 p i förordningen ger uttryck för. Inte heller återspeglas bemyndigandets begränsning till småskalig eldning i den kommunala föreskriften.
Det ovan anförda innebär att kommunen i den kommunala föreskriften har överskridit den befogenhet att meddela föreskrifter som följer av det ovan angivna bemyndigandet. Det finns inte heller något annat bemyndigande som medför befogenhet för kommunen att föreskriva på sådant sätt som skett i den aktuella delen av 8 § i föreskriften. Föreskriften är därför inte lagligen grundad och kan följaktligen inte ligga till grund för ett förbud mot en enskild på det sätt som skett i nämndens beslut. Beslutet ska därför, med ändring av miljödomstolens och länsstyrelsens avgöranden, upphävas.
Det ovan sagda innebär inte att det inte kan finnas annan grund för tillsynsmyndigheten att meddela förelägganden om skyddsåtgärder och förbud avseende eldning av avfall och annat material om det behövs för att skydda miljön eller människors hälsa, t.ex. genom tillämpning av 2 kap. och 26 kap.miljöbalken.
Domen får enligt 23 kap. 8 § miljöbalken inte överklagas.
I avgörandet har deltagit hovrättsrådet Alexander, miljörådet Brown, hovrättsrådet Carter samt adjungerade ledamoten Valentine, referent. Enhälligt.
Miljödomstolen avslår överklagandet.
YRKANDEN M.M.
E.G:s Bilservice AB (bolaget) har genom E.G. yrkat undanröjande av Miljö- och byggnämndens beslut att vid vite om 10.000 kr per månad förelägga bolaget att upphöra med eldning av restprodukter. Bolaget har till grund för yrkandet anfört att Miljö- och byggnämndens beslut inte är genomtänkt och att många omedvetet skulle göra sig skyldiga till miljöbrott om eldning av aktuellt material vore förbjudet. Bolaget eldar nu som då med miljövänligt biobränsle i fastbränslepanna.
Miljö- och byggnämnden har i yttrande avstyrkt bifall till överklagandet. De har anfört att bolaget har medgett att eldning sker av restprodukter som uppkommit vid tillverkning av skåp och dylikt med MDF-skivor vid Lönsboda Woodform AB. Sådana restprodukter omfattas av avfallsförordningen (2001:1063) och är enligt Osby kommuns lokala föreskrifter förbjudna att elda med. Miljö- och byggnämnden har även hänvisat till Miljödomstolen i Växjös dom M 64 02 som rör i allt väsentligt samma sak.
I målet relevanta bestämmelser framgår av länsstyrelsens beslut.
Bolaget har inte nekat till att uppvärmning sker eller i vart fall har skett genom eldning av restprodukter från möbeltillverkning och snickeri. Den främsta invändningen mot vitesföreläggandet synes istället vara att bolaget anser det vara felaktigt att förbjuda eldning av ifrågavarande material.
Miljödomstolen finner likt underinstanserna att bolaget eldar med material som är avfallsklassificerat enligt Avfallsförordningen. Eldning av avfall utgör miljöfarlig verksamhet och för eldning av ifrågavarande material gäller anmälningsplikt i enlighet med det av länsstyrelsen anförda. Eldning av ”målat eller tryckimpregnerat virke, spånskivor eller liknande material” har därtill förbjudits genom lokala föreskrifter inom Osby kommun.
Miljödomstolen delar således underinstansernas bedömning och finner att Miljö- och byggnämndens beslut är lagligen grundat. Överklagandet ska därmed avslås.
Överklagande senast den7 juni 2010.
I domstolens avgörande har deltagit rådmannen Banks, ordförande, och miljörådet Johnson. Målet har handlagts av beredningsjuristen Kim.