Kronofogdemyndighetens beslut att avslå ett yrkande om interimistiskt beslut angående särskild handräckning får överklagas särskilt.
A.B. ansökte hos Kronofogdemyndigheten om särskild handräckning. Han yrkade att T.W., jämväl interimistiskt, skulle förpliktas att omedelbart lämna honom tillträde till hans bostadslägenhet.
Kronofogdemyndigheten avslog i beslut den 11 september 2007 yrkandet om interimistiskt beslut om särskild handräckning. Myndigheten angav att beslutet fick överklagas inom tre veckor från beslutsdagen.
A.B. överklagade Kronofogdemyndighetens beslut och yrkade bifall till sin vid Kronofogdemyndigheten förda talan.
Tingsrätten (rådmannen Williamson) anförde i beslut den 19 september 2007 följande:
Enligt 57 § första meningen lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning får ett beslut som Kronofogdemyndigheten meddelar under handläggningen av ett mål inte överklagas särskilt. I andra meningen föreskrivs att beslut som avses i 63 § samma lag får överklagas särskilt till tingsrätten inom tre veckor från dagen för beslutet. Enligt sistnämnda lagrum får i mål om särskild handräckning den sökta åtgärden beviljas omedelbart, om sökanden yrkar det och gör sannolikt att åtgärden inte tål uppskov (s.k. interimistiskt beslut).
Kronofogdemyndigheten har i beslut den 11 september 2007 lämnat A.B:s begäran om interimistiskt beslut utan bifall. Kronofogdemyndighetens beslut under handläggningen innebär inte att den sökta åtgärden beviljas omedelbart. Enligt huvudregeln i 57 § första meningen lagen om betalningsföreläggande och handräckning kan beslutet således inte överklagas särskilt (jfr RH 2004:72), oaktat att Kronofogdemyndigheten har lämnat besked om hur man överklagar beslutet. A.B:s överklagande skall därför avvisas.
Tingsrätten avvisar A.B:s överklagande.
A.B. överklagade tingsrättens beslut och yrkade att hovrätten, med undanröjande av tingsrättens beslut, skulle återförvisa ärendet till tingsrätten eller bifalla hans begäran om interimistiskt beslut.
Hovrätten (hovrättslagmannen Johnson samt hovrättsråden Flores och Hernandez, referent) anförde i beslut den 2 oktober 2007 följande:
Enligt 57 § lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning får ett beslut som Kronofogdemyndigheten meddelat under handläggningen av ett mål inte överklagas särskilt. Enligt nämnda lagrum görs dock undantag för beslut som avses i 63 §. Dessa beslut får överklagas särskilt hos tingsrätt inom tre veckor från dagen för beslutet. Lagstiftarens avsikt har varit att denna rätt till överklagande ska gälla också för det fall att ett yrkande om interimistiskt beslut lämnas utan bifall (se prop. 1989/90:85 s. 143). Denna ståndpunkt har även vunnit gehör i doktrinen (se Young m.fl., Betalningsföreläggande och handräckning - en kommentar, 6 uppl., 2006, s. 160). Hovrätten finner inte skäl att inta någon annan ståndpunkt, även om rättsfallet RH 2004:72 ger uttryck för motsatt uppfattning. Tingsrättens avvisningsbeslut ska således undanröjas och ärendet återförvisas.
Hovrätten undanröjer tingsrättens beslut och återförvisar ärendet till tingsrätten för fortsatt behandling.
Hovrättens beslut meddelat: den 2 oktober 2007.
Mål nr: ÖÄ 2118-07.
Lagrum: 57 § och 63 § lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning.
Rättsfall: RH 2004:72.
Litteratur: Prop. 1989/90:85 s. 143; Young m.fl., Betalningsföreläggande och handräckning - en kommentar, 6 uppl., 2006, s. 160.