Dom den 13 oktober 2017 i mål 1425-16
Bakgrund
Den som till följd av arbetsskada har fått sin arbetsförmåga nedsatt kan ha rätt till ersättning i form av livränta. Livräntans storlek är beroende av storleken på den försäkrades sjukpenninggrundande inkomst vid den tidpunkt när livräntan ska lämnas första gången. Med sjukpenninggrundande inkomst avses den årliga inkomst i pengar som en försäkrad kan antas komma att tills vidare få för eget arbete. Som inkomst räknas även övertidsersättning.
O.E. har en godkänd arbetsskada och beviljades livränta fr.o.m. maj 2002. Han har därefter under en rad av år beviljats livränta. Inför livräntebesluten 2002, 2005, 2006, 2009 och 2010 fick Försäkringskassan uppgifter från O.E:s arbetsgivare om storleken på inkomsten som han skulle ha haft om han inte hade blivit skadad. Arbetsgivaren har även inför samtliga beslut utom det från 2002 lämnat uppgifter till kassan om övertidsersättning som Baker sannolikt skulle ha haft eftersom det före skadetillfället förekom att han, främst under helger, arbetat övertid. Försäkringskassan har emellertid i livränteunderlagen inte tagit med dessa ersättningar. Underlagen kommunicerades inför varje beslut med Baker utan att han lämnade några synpunkter.
Först under 2013 uppmärksammade O.E. Försäkringskassan på att livräntebesluten var felaktiga eftersom övertidsersättning inte ingått i livränteunderlagen. O.E. begärde därför att besluten skulle ändras.
Försäkringskassan är skyldig att ändra ett beslut bl.a. i det fall det blivit oriktigt på grund av att det har fattats på uppenbart felaktigt eller ofullständigt underlag. Om det förflutit mer än två år sedan beslutet meddelades får det ändras bara om det först därefter kommit fram att det fattats på uppenbart felaktigt eller ofullständigt underlag eller om det finns andra synnerliga skäl.
Försäkringskassan ändrade inte livräntebesluten. Kassan bedömde att Baker haft vetskap om att uppgifterna var felaktiga redan när löneuppgifterna kommunicerades med honom. Eftersom han trots det inte begärt omprövning före utgången av tvåårsperioden, och då det inte heller framkommit några andra synnerliga skäl, kunde någon ny prövning inte göras.
O.E. överklagade till förvaltningsrätten som gjorde samma bedömning som Försäkringskassan och avslog överklagandet.
Kammarrätten fann däremot att det först 2013 – efter det att Baker begärt ändring och Försäkringskassan kontaktat hans arbetsgivare – kommit fram sådana uppgifter om omfattningen av övertiden som visade att de tidigare besluten fattats på uppenbart ofullständigt underlag. Kammarrätten ansåg att det var sannolikt att viss ersättning skulle ha lagts till livränteunderlaget om kassan hade utrett frågan om övertid och att det därför fanns förutsättningar för att ändra besluten samt återförvisade målet till Försäkringskassan.
Yrkanden m.m.
Försäkringskassan             överklagar och yrkar att kammarrättens dom ska upphävas och förvaltningsrättens domslut fastställas samt anför bl.a. följande. O.E. borde ha uppmärksammat att övertiden inte fanns med i livränteunderlagen. Uppgifterna om övertidsarbetet får anses ha varit kända av både myndigheten och Baker innan besluten om livränta fattades. Det är därför inte fråga om sådana nya omständigheter som medför att bestämmelserna om ändring kan tillämpas. Det kan inte heller anses finnas andra synnerliga skäl för ändring.
O.E.             bestrider bifall till överklagandet och anför bl.a. följande. Den omständigheten att han inte uppmärksammade att inkomsten från övertidsarbete saknades i livränteunderlaget innebär inte att uppgiften varit känd vid beslutstillfället.
Frågan i målet är om besluten om livränta har blivit oriktiga på grund av att de har fattats på uppenbart felaktiga eller ofullständiga underlag eftersom ersättning för övertidsarbete inte ingått i livränteunderlagen.
Enligt 113 kap. 3 § första stycket 2 socialförsäkringsbalken ska Försäkringskassan ändra ett beslut som inte har prövats av domstol, om beslutet har blivit oriktigt på grund av att det har fattats på uppenbart felaktigt eller ofullständigt underlag. En fråga om ändring får enligt 6 § inte tas upp av myndigheten senare än två år efter den dag då beslutet meddelades. Ändring får dock ske även senare om det först därefter kommit fram att beslutet har fattats på uppenbart felaktigt eller ofullständigt underlag eller om det finns andra synnerliga skäl.
I förarbetena till bestämmelserna om Försäkringskassans skyldighet att ändra ett beslut anges några exempel på när ett beslut kan anses ha blivit oriktigt på grund av att det fattats på uppenbart felaktigt eller ofullständigt underlag (prop. 1977/78:20 s. 94). I ett ärende om sjukpenning eller förtidspension kan det komma fram ett nytt läkarintyg som ger en annan bild av den försäkrades hälsotillstånd vid tidpunkten för beslutet. Det kan även handla om att det påvisas en ny omständighet som påverkar bedömningen av rätt till sjukpenning för tid före sjukanmälan eller en ny beräkning av pensionsgrundande inkomst.
Det kan konstateras att inför så gott som samtliga beslut hade Försäkringskassan fått information från arbetsgivaren om att O.E. före skadetillfället arbetat övertid samt att den person som ersatt Baker också arbetat övertid och om storleken på dennes övertidsersättning. Vid beräkningen av livränteunderlagen beaktades dock inte denna information. Inför samtliga beslut kommunicerades livränteunderlagen med Baker som dock inte hade några synpunkter på dem.
Livräntebesluten har visserligen blivit oriktiga men oriktigheten kan enligt Högsta förvaltningsdomstolens mening inte anses bero på att de fattats på ett uppenbart felaktigt eller ofullständigt underlag i den mening som avses i 113 kap. 3 § första stycket 2 socialförsäkringsbalken. Redan härav följer att Försäkringskassans överklagande ska bifallas.
Högsta förvaltningsdomstolen upphäver kammarrättens dom och fastställer förvaltningsrättens domslut.
I avgörandet deltog justitieråden                 Campbell, Miller, Bull, Fletcher,             och                 Gäverth.             Föredragande var justitiesekreteraren Logan.
Förvaltningsrätten i Jönköping      
           (2014-12-05, ordförande Contreras):
I specialmotiveringen till den ursprungliga bestämmelsen i 20 kap. 10 a § lagen (1962:381) om allmän försäkring om möjlighet att ändra beslut om bl.a. livränta senare än två år efter den dag beslutet meddelades har lagstiftaren uttalat bl.a. följande. Någon absolut tidsgräns har inte angetts i bestämmelsen. När en sådan omständighet kommer fram bör den försäkrade så snart som möjligt underrätta försäkringskassan härom. Har den försäkrade utan anledning dröjt med att åberopa en ny omständighet, bör detta i allmänhet vara hinder för ändring efter tvåårsfristen (prop. 1977/78:20, s. 96–97).
Livränteunderlag har skickats till O.E. inför beslut om beviljande av livränta. Han borde därför ha uppmärksammat att övertid inte fanns medräknat i hans beräknade inkomst före skada i besluten. Det kan därmed inte anses att det först i samband med hans begäran om ändring framkom att Försäkringskassans beslut var fel. Försäkringskassans beslut kan därför inte ändras, om det inte i övrigt finns några synnerliga skäl för ändring.
Att det finns en stor skillnad mellan det belopp som faktiskt har utbetalats och det korrekta beloppet kan utgöra synnerliga skäl för ändring (jfr HFD 2014 ref. 39). Enligt förvaltningsrättens mening är dock skillnaden mellan det korrekta beloppet och vad som faktiskt utbetalats i det nu aktuella målet inte så stor att det finns synnerliga skäl för ändring. Det har inte heller i övrigt framkommit några uppgifter som kan utgöra synnerliga skäl för ändring. Förvaltningsrätten finner därför att det inte finns skäl att ändra besluten om livränta den 18 september 2002, 15 februari 2005, 19 december 2006, 12 januari 2009 och den 8 april 2010. Överklagandet ska därmed avslås. – Förvaltningsrätten avslår överklagandet.
Kammarrätten i Jönköping                 (2016-01-15, Joseph, Porter             och                 Shev):
Enligt 113 kap. 6 § socialförsäkringsbalken får som huvudregel en ändring av ett tidigare beslut inte ske om det förflutit mer än två år sedan beslutet fattades. Undantag gäller dock bl.a. om det först därefter kommit fram att beslutet fattats på uppenbart felaktigt eller ofullständigt underlag.
Utöver den utredning som tidigare redovisats i de fem aktuella besluten noterar kammarrätten att Försäkringskassan den 26 september 2013 har varit i kontakt med Dahréntråd i syfte att utreda om Baker har arbetat övertid innan han blev sjukskriven år 2000. Dahréntråd har uppgett att för de år som uppgifter finns, 1997–2000, har övertidsarbete förekommit varje år i olika omfattning.
Vid livräntebeslutet från år 2002 saknades uppgifter om övertid. Vid besluten från åren 2005, 2006, 2009 och 2010 fanns uppgifter om att viss övertid förekom före sjukskrivningen, främst vid storhelger, och att den person som hade ersatt Baker hade arbetat övertid. Försäkringskassan vidtog dock inga utredningsåtgärder. Det har först efter att O.E. år 2013 påtalat brister i livränteunderlaget och kontakt med Dahréntråd tagits stått klart för Försäkringskassan att O.E. återkommande hade arbetat övertid innan han blev sjukskriven år 2000. Enligt kammarrättens mening har det först år 2013 kommit fram sådana uppgifter om omfattningen av O.E:s övertid som visar att besluten har fattats på uppenbart ofullständigt underlag. Påståendet om att Baker borde ha uppmärksammat att inkomst från övertidsarbete saknades i livränteunderlaget föranleder ingen annan bedömning.
Om frågan om regelbunden övertidsersättning hade utretts av Försäkringskassan hade sannolikt viss övertidsersättning lagts till livränteunderlaget. Förutsättningar för ändring av besluten finns därför. Det får ankomma på Försäkringskassan att närmare utreda storleken på övertidsersättningen för aktuella år och därefter besluta på nytt i saken. Överklagandet ska därför bifallas och målet återförvisas till Försäkringskassan. – Kammarrätten upphäver underinstansernas avgöranden och visar målet åter till Försäkringskassan för handläggning.