Ansökan av Pero M. om resning i ärende om uppehållstillstånd m.m
Not 561. Ansökan av Pero M. om resning i ärende om uppehållstillstånd m.m. - Statens invandrarverk beslutade den 4 juni 1992 att avslå en ansökan av Pero M. om uppehållstillstånd m.m. och att avvisa honom med stöd av 4 kap. 1 § första stycket 2. utlänningslagen (1989:529) med förbud att under viss tid återvända till Sverige utan tillstånd av verket. I beslut den 8 september 1994 avslog Utlänningsnämnden ett överklagande av Pero M. - Pero M. yrkade att Regeringsrätten skulle bevilja resning i det av Utlänningsnämnden avgjorda ärendet. Till stöd för ansökningen anförde han bl.a. att släktingar och grannar från hans hemby hade fått stanna i Sverige och att det förekommit strider i hembyn för 14 dagar sedan. - Regeringsrätten (1994-10-12, Tottie, Anderson, Weaver): Skälen för Regeringsrättens avgörande. Utlänningsnämndens beslut om uppehållstillstånd m.m. enligt utlänningslagen får inte överklagas. Det ankommer därför på nämnden att utforma rättstillämpningen på detta område, i den mån det inte efter överlämnande enligt 7 kap. 11 § samma lag är regeringen som har att pröva ärenden enligt lagen. Resningsinstitutet är ett extraordinärt rättsmedel. Det kan därför inte användas för att åstadkomma en regelmässig överprövning av lagakraftvunna beslut. Resning kan däremot komma i fråga t.ex. om en beslutsfattande myndighet inte uppmärksammat omständigheter av betydelse för beslutsfattandet, om det kommit fram nya omständigheter som, om de kunnat beaktas, kunde ha lett till ett annat beslut eller om det klandrade beslutet inte ligger inom ramen för en rimlig tillämpning av gällande bestämmelser. - I målet har inte framkommit sådana omständigheter som enligt det anförda kan föranleda resning. - Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten avslår ansökningen. (fd I 1994-10-11, Church)