Fråga om konsument vid distansavtal haft rätt att utnyttja sin ångerrätt även om han rent faktiskt inte tagit emot den vara avtalet avsett. 
13
 och 
15 §§
distansavtalslagen
. Avgörande 2001-05-07. Änr 2000-7590.
P beställde i september 2000 en dator från ett bolag. Beställningen gjordes via Internet. Den 6 oktober avbeställde han datorn, men den levererades ändå den 12 oktober. Bolaget hävdade att avbeställningen skett för sent eftersom den gjorts efter det att varan hade avsänts. P krävdes på ersättning med 10 procent av varans pris samt frakt- och portokostnader. P yrkade betalningsbefrielse eftersom han hade avbeställt varan innan den levererades.
Bolaget bestred yrkandet. Man hade fått P:s avbeställning först efter det att datorn hade levererats. P kunde inte heller hävda att han hade ångerrätt enligt distansavtalslagens regler eftersom han aldrig tagit emot varan. Enligt distansavtalslagens regler har kunden ångerrätt inom viss tid efter det att han tagit emot varan, något som alltså inte skett i detta fall.
Nämnden gjorde följande bedömning.
P har uppgett att han avbeställt datorn vid två tillfällen; den andra gången sedan bolaget förklarat att det inte fått den första avbeställningen. Bolaget har vitsordat att man tagit emot den andra avbeställningen men invänt att den skedde för sent, eftersom datorn då redan skickats från bolaget. Nämnden har inte anledning att ifrågasätta dessa uppgifter. Det är således inte utrett att P avbeställt datorn innan leverans skedde. Sker avbeställning innan leverans har säljaren enligt konsumentköplagen (1990:932) inte rätt att hålla fast vid köpet. Motsatsen gäller vid avbeställning efter leverans. I princip föreligger det således ett bindande avtal mellan parterna.
Det är emellertid här fråga om ett så kallat distansavtal varför även lagen (2000:274) om konsumentskydd vid distansavtal och hemförsäljningsavtal (distansavtalslagen) är tillämplig. Enlig den lagen har en konsument rätt att under visa villkor ångra sitt köp även efter det att leverans har skett. Nämnden anser att P genom den andra avbeställningen utnyttjat sin ångerrätt enligt 13 och 15 §§distansavtalslagen. Det förhållandet att ångerrätten enligt lagen börjar löpa från den dag konsumenten tar emot varan kan enligt nämnden inte tolkas på det sättet att det inte inträder någon ångerrätt om - som i detta fall – konsumenten inte löser ut varan. Bestämmelsen syftar till att begränsa ångerfristens längd och otvetydigt avgöra om konsumenten i rätt tid meddelat att han ångrat sig. I detta fall är det ostridigt att bolaget fick besked i vart fall i omedelbar anslutning till leveransen, dvs. väl inom den tid som ångerrätt föreligger. (P har uppgivit att leverans skedde den 12 oktober och bolaget har sagt att avbeställningen skedde den 10 oktober.)
Rättsföljden av att P ångrat sig är att bolaget mot återfående av datorn skall betala tillbaka vad P betalat till bolaget. Återbetalningsskyldigheten gäller inte endast köpeskillingen i dess helhet utan även vad som betalas i form av kostnader för leverans av datorn till P. Däremot skall P svara för kostnaderna att sända tillbaka datorn till bolaget (se 19 § distansavtalslagen och prop. 1999/2000:89 s. 95).
Nämnden finner således att P:s yrkande skall bifallas utom såvitt gäller bolagets krav på ersättning för styrkta utlägg för returfrakten.
Nämnden rekommenderade således bolaget att avstå från sitt krav mot P med anledning av hans beställning av datorn, utom såvitt avsåg utläggen för återsändande av datorn till bolaget.