Den enskildes dödsbo har i visst fall ålagts betalningsskyldighet för arvode och ersättning till den enskildes gode man trots att den enskildes inkomster under det år när uppdraget utförts inte översteg någon av de i 12 kap. 16 § tredje stycket föräldrabalken angivna beloppsgränserna.
I.B. var förordnad som god man för L.N. Sedan Smith avlidit beslöt Överförmyndarnämnden i Helsingborg att arvodet och ersättningen för I.B. avseende år 2010, med frångående av huvudregeln i 12 kap. 16 § tredje stycket föräldrabalken, skulle betalas av L.N:s dödsbo.
I.B. överklagade beslutet. Hon yrkade att kommunen skulle svara för hennes arvode och ersättning för utgifter avseende år 2010.
Överförmyndarnämnden motsatte sig bifall till överklagandet.
Tingsrätten (rådmannen Knox) fann att arvodet och ersättningen till den gode mannen, med hänsyn till vad som framkommit om den enskildes ekonomiska förhållanden, skulle utgå av dödsboets medel och lämnade i beslut den 12 september 2011 överklagandet utan bifall.
I.B. överklagade tingsrättens beslut och yrkade att hovrätten skulle besluta att hennes arvode och ersättning för utgifter på grund av arbetet som god man för L.N. år 2010 skulle i dess helhet betalas av kommunen. Överförmyndarnämnden motsatte sig bifall till yrkandet. Målet avgjordes efter föredragning.
Hovrätten (hovrättslagmannen Smith, hovrättsrådet Dennis och tf. hovrättsassessorn Morris, referent) anförde i beslut den 11 april 2012.
Enligt 12 kap. 16 § tredje stycket föräldrabalken ska, om det inte finns särskilda skäl för något annat, förordnade gode mäns arvode och ersättning för utgifter betalas med den enskildes medel i den mån hans eller hennes beräknade inkomst under det år när uppdraget utförs överstiger 2,65 gånger prisbasbeloppet enligt 2 kap.6 och 7 §§socialförsäkringsbalken eller hans eller hennes tillgångar under samma år överstiger två gånger prisbasbeloppet.
Av handlingarna i ärendet framgår att huvudmannen L.N:s inkomster under år 2010 understeg 2,65 prisbasbelopp. Vidare framgår att hennes tillgångar per den 31 december 2010 understeg två prisbasbelopp. Enligt huvudregeln i 12 kap. 16 § tredje stycket föräldrabalken ska arvode och ersättning för utgifter under sådana förhållanden betalas av kommunen.
I undantagsfall kan emellertid huvudregeln frångås till nackdel för den enskilde, t.ex. när kommunen genom att stå för arvodet bidrar till en kapitalbildning hos den enskilde som inte kan komma denne till godo. En sådan situation kan uppkomma vid vård av egendom tillhörig en svårt sjuk person som inte själv kan dra nytta av sina tillgångar och som inte har några nära anhöriga (se prop. 1993/94:251 s. 221).
Det är i målet upplyst att Smith hade avlidit när Överförmyndarnämndens arvodesbeslut fattades. Hon efterlämnade då nettotillgångar om drygt 50 000 kr. Såvitt känt finns det ingen nära anhörig som har varit beroende av L.N. för sin försörjning. Ett förordnande enligt vad I.B. har yrkat skulle innebära att kommunen med allmänna medel skulle svara för arvode och ersättning till den gode mannen samtidigt som det skulle ske en förkovran av arvet efter Smith Enligt hovrättens mening finns det i en situation som denna skäl att frångå huvudregeln och förordna att huvudmannen, i detta fall dödsboet, ska svara för arvodet och ersättningen till den gode mannen.
Hovrätten avslår överklagandet.
Hovrättens beslut meddelat: den 11 april 2012.
Ärende nr: ÖÄ 2642-11.
Lagrum: 12 kap. 16 § tredje stycket föräldrabalken.
Litteratur: Prop. 1993/94:251 s. 221.