Nämnden har, vid en analogisk tillämpning av 
konsumentköplagen
 (31 §), funnit att en teleoperatör som för installation av Internet tillhandahållit konsumenten en defekt diskett är skyldig att ersätta konsumenten för skada som uppstått på en diskettstation. Även fråga om skyldighet för konsumenten att begränsa skadan. Avgörande 1999-04-28; 1998-5177
Våren 1998 träffade A avtal med bolaget T om abonnemang på Internet. Bolaget tillställde A fem disketter som innehöll det i abonnemanget ingående programmet. En av disketterna visade sig vara defekt. A yrkade hos nämnden ersättning med 800 kr för köp av en ny diskettstation och med 200 kr för telefon- och portokostnader. Hon gjorde gällande att disketten skadat hennes diskettstation.
Bolaget bestred yrkandet och åberopade bl.a. att A borde ha kontrollerat disketten innan hon tog den i bruk samt att ett eventuellt skadestånd borde jämkas på grund av att A inte vidtagit skäliga åtgärder för att begränsa skadan.
Nämnden gjorde följande bedömning:
Av handlingarna i ärendet framgår följande. A träffade med bolaget ett avtal om Internetabonnemang. Som ett led i avtalet levererade bolaget till henne ett antal disketter vilka innehöll det i abonnemanget ingående programmet. Mellan parterna torde vara ostridigt att en av disketterna var felaktig och att den kom att skada A:s diskettstation.
A har yrkat ersättning av bolaget för denna s.k. produktskada. Härvid uppstår fråga om tillämplig lag i ärendet. Härvid beaktar nämnden följande. Det ifrågavarande abonnemangsavtalet avser väsentligen en immateriell tjänst, för vilken disketterna endast är ett hjälpmedel. För en sådan tjänst saknas uttrycklig lagstiftning i svensk rätt; konsumenttjänstlagen (1985:716) omfattar i huvudsak endast fysiskt arbete på fast och lös egendom. Inte heller kan konsumentköplagen (1990:932) vara direkt tillämplig i ärendet; detta därför att, som nyss nämnts, det är tjänsten som är det väsentliga avtalsmomentet (se 2 § andra stycket konsumentköplagen samt prop. 1989/90:89 s. 64 f, jfr prop. 1984/85:110 s. 153 f). Det sagda utesluter dock inte möjligheten att på den ifrågavarande situationen tillämpa grunderna för de konsumenträttsliga lagarna. Nämnden stannar vid ståndpunkten att det i ärendet finns skäl till en sådan analogisk tillämpning av konsumentköplagen.
En konsument som är köpare har inte någon uttrycklig undersökningsplikt. Detta innebär visserligen inte att han helt kan låta bli att vidta åtgärder för att konstatera om varan är i avtalat skick. Han bör normalt ganska omgående göra en i vart fall ytlig granskning av varan, men det bör inte krävas att han omedelbart efter mottagandet skall göra en mer noggrann prövning (jfr prop. 1989/90:89 s. 114). - Med hänsyn härtill anser nämnden att A:s underlåtenhet att kontrollera disketterna före installationen av programvaran inte utesluter bolagets ansvar.
Enligt 31 § konsumentköplagen omfattar säljarens skadeståndsansvar även skada som på grund av fel på den sålda varan uppkommer på bl.a. egendom som tillhör köparen. - Enligt allmänna skadeståndsrättsliga principer är den skadelidande dock skyldig att begränsa sin skada.
Av utredningen framgår att A har lirkat ut den felaktiga disketten ur diskettstationen. Såvitt
utrett har hon därvid inte iakttagit tillbörlig försiktighet; det kan sägas ha varit bättre om hon hade lämnat över sin dator till en specialist.
Vid en samlad bedömning finner nämnden att A bör erhålla en skälig ersättning om 500 kr i ett för allt.