Överklagande av R.J. ang. bilstöd till handikappade. - Försäkringskassan i Stockholms län beslutade den 17 september 1996 att inte bevilja R.J. anpassningsbidrag till, såvitt nu är i fråga, automatisk växellåda, motor- och kupévärmare, konstantfarthållare, differentialspärr, fjärrstyrt larm, elektriska fönsterhissar och el- backspeglar. I omprövningsbeslut den 9 januari 1997 vidhöll kassan sitt ställningstagande. Som skäl härför angavs följande. Riksförsäkringsverket har i Allmänna råd (1996:9) om bilstöd till handikappade uppgivit att sådan utrustning som en bil kan levereras med direkt från en bilfabrik och som kostar extra utöver bilens grundpris räknas som normal utrustning och berättigar inte till anpassningsbidrag. Exempel på sådan utrustning är automatisk växellåda, servostyrning, elektriska fönsterhissar och centrallås. Likaså anses motor och kupévärmare - även om den inte inmonteras på fabrik - och elektriska backspeglar utgöra normal utrustning i en bil. Fjärrstyrt larm, differentialspärr och konstantfarthållare är inte anordningar som behövs för att framföra fordonet och kan därmed inte berättiga till anpassningsbidrag
Not 102. Överklagande av R.J. ang. bilstöd till handikappade. - Försäkringskassan i Stockholms län beslutade den 17 september 1996 att inte bevilja R.J. anpassningsbidrag till, såvitt nu är i fråga, automatisk växellåda, motor- och kupévärmare, konstantfarthållare, differentialspärr, fjärrstyrt larm, elektriska fönsterhissar och el- backspeglar. I omprövningsbeslut den 9 januari 1997 vidhöll kassan sitt ställningstagande. Som skäl härför angavs följande. Riksförsäkringsverket har i Allmänna råd (1996:9) om bilstöd till handikappade uppgivit att sådan utrustning som en bil kan levereras med direkt från en bilfabrik och som kostar extra utöver bilens grundpris räknas som normal utrustning och berättigar inte till anpassningsbidrag. Exempel på sådan utrustning är automatisk växellåda, servostyrning, elektriska fönsterhissar och centrallås. Likaså anses motor och kupévärmare - även om den inte inmonteras på fabrik - och elektriska backspeglar utgöra normal utrustning i en bil. Fjärrstyrt larm, differentialspärr och konstantfarthållare är inte anordningar som behövs för att framföra fordonet och kan därmed inte berättiga till anpassningsbidrag. - R.J. överklagade beslutet och yrkade att han skulle beviljas anpassningsbidrag i de delar där avslag meddelades. R.J. hänvisade till tidigare insänd skrivelse till försäkringskassan, där han i samband med begäran om omprövning anfört bl.a. följande. Yrkandet gäller utrustning som i Riksförsäkringsverkets tidigare Allmänna råd 1988:15 kategoriserades som basanpassning. Den typen av utrustning karaktäriseras av att den kan levereras från fabriken till en extra kostnad. I sina nya Allmänna råd 1996:9 menar Riksförsäkringsverket numera att så kallad basanpassning inte skall ersättas genom förordningen om bilstöd. Till stöd för detta åberopas två domar. Handikappförbundens samarbetsorgan har i en anmälan till JK menat att Riksförsäkringsverket gjort en för vid tolkning av dessa domar. R.J. delar den uppfattningen och har beskrivit anpassningarna (automatisk växellåda, motor- och kupévärmare, konstantfarthållare, differentialspärr, fjärrstyrt larm, elektriska fönsterhissar och backspeglar) som nödvändiga för att han skall kunna köra bil. Dessa anpassningar utgör en merkostnad för honom. Till stöd för sin talan har han åberopat ett ingivet läkarutlåtande. - Försäkringskassan fann inte skäl att ändra sitt beslut. -Länsrätten i Stockholms län (1997-05-02, ordf. Garcia): Enligt 9 § förordningen (1988:890) om bilstöd till handikappade lämnas anpassningsbidrag med det belopp som motsvarar kostnaden för sådan ändring av eller anordning på fordonet som behövs för att den handikappade skall kunna bruka det och som är lämplig med hänsyn till fordonets ålder och skick. - I Riksförsäkringsverkets Allmänna råd 1996:9 om bilstöd till handikappade s. 24 uppges bl.a. följande. Sådan utrustning som en bil kan levereras med direkt från en bilfabrik och som kostar extra utöver bilens grundpris räknas som normal utrustning och berättigar inte till anpassningsbidrag. Exempel på sådan utrustning är automatisk växellåda, servostyrning, elektriska fönsterhissar och centrallås. - Av handlingarna i målet framgår bl.a. följande. R.J. har polio och är rullstolsbunden. Han har beviljats bilstöd till inköp av bil och anordningar i form av gas/broms, monteringskontroll, montering i bil, registrerad besiktning och transporter samband med besiktning. - Distriktsläkare Thompson har i läkarutlåtande den 27 mars 1996 uppgett bl.a. följande. R.J. kan inte använda sina ben för att manövrera sin bil. Han är med anledning härav beroende av följande utrustning i bilen: automatlåda, handgas och handbroms. Bilen bör även vara utrustad med servostyrning, centrallås, bensinvärmare, automatisk farthållare, elektriska fönsterhissar och el-backspeglar. - Länsrätten gör följande bedömning. - Fråga i målet är om R.J. i enlighet med förordningen om bilstöd är berättigad till anpassningsbidrag till följande anordningar: automatisk växellåda, elektriska fönsterhissar, motor- och kupévärmare, elektriska backspeglar, fjärrstyrt larm, differentialspärr och konstantfarthållare. Vad gäller automatisk växellåda och elektriska fönsterhissar kan anpassningsbidrag inte beviljas eftersom ett fordon kan levereras direkt från fabrik med dessa utrustningsdetaljer och som kostar extra utöver bilens grundpris. Sistnämnda utrustningsdetaljer bör räknas som normal utrustning för vilket anpassningsbidrag inte lämnas. Länsrätten anser att motor- och kupévärmare och elektriska backspeglar, även om de inte inmonteras på fabrik också utgör sådan normal utrustning i en bil som medför att anpassningsbidrag inte bör lämnas. När det gäller fjärrstyrt larm, differentialspärr och konstantfarthållare anser länsrätten att de inte utgör sådan anordning som behövs för att den handikappade skall kunna bruka fordonet. Vad R.J. anfört föranleder ingen annan bedömning. Överklagandet skall således avslås. - Länsrätten avslår överklagandet. - Hos kammarrätten fullföljde R.J. sin talan. - Försäkringskassan bestred bifall. - Kammarrätten i Stockholm (1999-09-29, Elliott, Richards, Miller): Kammarrätten delar länsrättens bedömning och ändrar inte den överklagade domen. - Hos Regeringsrätten fullföljde R.J. sin talan. - Riksförsäkringsverket medgav att R.J. beviljas anpassningsbidrag för automatisk växellåda och bensindriven motor- och kupévärmare men bestred i övrigt bifall till hans överklagande. - Regeringsrätten (2002-06-25, Munoz, Chase, Meyer, Lane): Skälen för Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten har i rättsfallet RÅ 2000 ref. 24 funnit att automatisk växellåda och bensindriven kupévärmare är exempel på utrustning som ofta torde kunna berättiga till anpassningsbidrag enligt förordningen (1988:890) om bilstöd till handikappade. Däremot har anpassningsbidrag ansetts i regel inte kunna medges för kostnader för bl.a. farthållare, elmanövrerade fönsterhissar och elektriskt uppvärmda och manövrerade backspeglar. Mot bakgrund av den bedömning som gjordes i rättsfallet finner Regeringsrätten att R.J. är berättigad till anpassningsbidrag för kostnaden för automatisk växellåda och bensindriven motor- och kupévärmare men inte för den ifrågavarande övriga utrustningen. - Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten beviljar, med ändring av kammarrättens dom i denna del, R.J. anpassningsbidrag för automatisk växellåda och bensindriven motor- och kupévärmare. - Regeringsrätten avslår överklagandet i övrigt. - Regeringsrätten överlämnar handlingarna i målet till Stockholms läns allmänna försäkringskassa för vidare handläggning. (fd I 2002-06-13, Gilbert)