Ansökan av Hart m.fl. om resning i ärende ang. uppehållstillstånd m.m
Not 67. Ansökan av Rowland B. m.fl. om resning i ärende ang. uppehållstillstånd m.m. - Statens invandrarverk beslutade den 8 januari 1991 att avslå en ansökan från Rowland B. om uppehållstillstånd m.m. samt att avvisa honom enligt 4 kap. 1 § första stycket 2 utlänningslagen (1989:529) med förbud att före viss tidpunkt återvända till Sverige utan tillstånd av verket. Den 21 oktober 1993 beslutade verket att även avslå ansökningar om uppehållstillstånd m.m. från hans hustru Mills Buck och dotter Wells B. samt att avvisa dem enligt 4 kap. 1 § första stycket 2 utlänningslagen med förbud att före viss tidpunkt återvända till Sverige utan tillstånd av verket. Enligt beslut den 15 december 1994 avslog Utlänningsnämnden familjens överklagande. I sitt beslut anförde nämnden att Rumänien betraktades som säkert land varför asylansökan var ogrundad och att särskilda skäl därför förelåg att inte bevilja dem uppehållstillstånd enligt förordningen (1994:189) om uppehållstillstånd i vissa utlänningsärenden. Nämnden fann vidare att det inte heller förelåg skäl att bevilja uppehållstillstånd på humanitär eller annan grund. - Familjen B. ansökte om resning i det av Utlänningsnämnden avgjorda ärendet. De yrkade också att Regeringsrätten skulle förordna att vidare verkställighetsåtgärder inte fick företas. - Till stöd för ansökningen anförde familjen B. i huvudsak följande. Utlänningsnämnden hade tillämpat utlänningslagen på ett uppenbart felaktigt sätt då den funnit att de inte var att betrakta som flyktingar. Nämnden hade också tillämpat förordningen om uppehållstillstånd i vissa utlänningsärenden på ett felaktigt sätt då den funnit att Rumänien var ett säkert land och att asylansökningarna därför var ogrundade. Nämnden hade inte beaktat att Rumänien inte var ett säkert land då asylansökningarna gjordes. Inte heller hade nämnden beaktat att de rotat sig utomordentligt väl i Sverige. -Regeringsrätten (1995-02-28, Young, Oconnell, Quinn): Skälen för Regeringsrättens avgörande. I den typ av utlänningsärenden varom nu är fråga ankommer det i första hand på Utlänningsnämnden att utforma rättstillämpningen (se prop. 1991/92:30 s. 22-24). Av resningsförfarandets karaktär av extraordinärt rättsmedel följer att grund för resning inte kan anses föreligga om det inte i resningsmålet framgår att nämnden vid sin tillämpning av gällande bestämmelser i det enskilda fallet gått klart utöver vad som med hänsyn till omständigheterna framstår som rimligt. Utan en sådan restriktivitet vid tillämpningen av resningsinstitutet skulle detta komma att framstå som en  överprövning av nära nog ordinär karaktär. - Regeringsrätten finner att det i sak inte har framkommit några avgörande nya omständigheter i resningsmålet. Inte heller innefattar Utlänningsnämndens tillämpning av förordningen om uppehållstillstånd i vissa utlänningsärenden någon sådan brist som enligt det anförda bör medföra resning. På grund av vad sålunda anförts skall ansökningen avslås. - Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten avslår ansökningen om resning. (fd II 1995-02-28, Daniels)