Försäkringstagarens psykiska ohälsa har beaktats vid bedömningen av hans möjlighet att bevisa försäkringsfall. Avgörande 2006-11-07; 2006-2271
I oktober 2005 åkte M på språkresa till Japan. Efter en kort tid på resmålet blev han psykiskt sjuk och utestängdes från sitt boende. M tog med sig sina tillhörigheter till ett hotell. Någon dag senare omhändertogs M av polis och lades in på sjukhus för psykiatrisk vård. Tre veckor senare transporterades han med läkareskort hem till Sverige. Han fick inte med sig några tillhörigheter hem.
M yrkade hos nämnden ersättning för förlorad egendom. Som grund åberopades att alla hans tillhörigheter, förutom pass kreditkort och skor som hittades av polis i en park i Tokyo, blev kvar på hotellet. Han fick ingen möjlighet att hämta sina saker innan han åkte hem och inte heller gavs möjlighet att på plats göra en polisanmälan. Hotellet har förnekat att egendomen funnits kvar där.
Försäkringsbolaget motsatte sig yrkandet och anförde följande. M hade inte gjort sannolikt att egendomen inte glömts kvar, tappats bort eller förlagts. Han hade därmed inte visat att försäkringsfall förelåg.
Nämnden gjorde följande bedömning.
Enligt nämndens bedömning får det genom vad som framkommit i ärendet anses tillräckligt utrett att den aktuella egendomen stulits från M. Vid den bedömningen har nämnden beaktat att M på grund av sin allvarliga sinnesförvirring har särskilda svårigheter att föra bevisning om när och hur stölden skedde. Nämnden finner alltså att egendomen förlorats genom ett försäkringsfall. Försäkringsbolaget skall därför rekommenderas att utge ersättning med utgångspunkt i detta.