Avvisande av överklagande; nu fråga om prövningstillstånd-----En miljödomstol hade avgjort ett dit överklagat mål. Därefter avvisade miljödomstolen ett överklagande såsom för sent inkommet. Fråga uppkom om prövningstillstånd erfordrades i Miljööverdomstolen (MÖD). Domstolen fann att bestämmelserna i 20 kap. 3 § tredje stycket och 23 kap. 1 § andra stycket miljöbalken jämfört med 34 a § förvaltningsprocesslagen borde förstås så att de är tillämpliga även vid desertionsbeslut och att prövningstillstånd sålunda krävs.
RÄTTEN
Sedan miljödomstolen avvisat Tapia överklagande såsom för sent inkommet har NK överklagat beslutet och yrkat att det upphävs.
Miljööverdomstolen har i ett beslut den 11 april 2000 i mål nr M 1156-00 funnit att prövningstillstånd inte krävs vid överklagande till Miljööverdomstolen av ett sådant avvisningsbeslut som är aktuellt i detta mål. Frågan om prövningstillstånd tas på nytt upp till övervägande.
Enligt 20 kap. 3 § tredje stycket miljöbalken skall bestämmelserna i förvaltningsprocesslagen (1971:291) (FPL) tillämpas i miljödomstolarna i dit överklagade mål, dvs. i mål som i första instans prövats av en kommun eller en förvaltningsmyndighet, samt vid överklagande av sådana mål till Miljööverdomstolen om inte annat följer av miljöbalken eller annan lag. I 23 kap. 1 § andra stycket miljöbalken stadgas att prövningstillstånd krävs vid överklagande till Miljööverdomstolen av en dom eller ett beslut av en miljödomstol i ett dit överklagat mål. Prövningstillstånd krävs däremot inte i ett överklagat mål som har inletts vid miljödomstolen.
Enligt 34 a § FPL krävs prövningstillstånd i kammarrätt för de mål det är särskilt föreskrivet. Efter en lagändring (1998:374) som trädde i kraft den 1 oktober 1998 gäller detsamma även beslut i en fråga som har ett direkt samband med sådant mål, dvs. bl.a. i det fall länsrätt har avvisat ett för sent inkommet överklagande s.k. desertionsbeslut (prop. 1997/98:101 s. 76). Den lydelse som lagrummet fick genom lagändringen innebär också ett förtydligande i fråga om kravet på prövningstillstånd beträffande desertionsbeslut efter att Regeringsrätten i ett avgörande den 9 december 1997 funnit att prövningstillstånd krävdes för att kammarrätten skulle pröva ett sådant av länsrätten meddelat avvisningsbeslut (se RÅ 1997 ref. 69). Vid bedömningen av frågan beaktade Regeringsrätten särskilt att reglerna om prövningstillstånd i kammarrätt innefattar även ändringsdispens.
Även ett av miljödomstolen meddelat desertionsbeslut utgör ett beslut som har direkt samband med det mål som miljödomstolen skilt sig från. Miljööverdomstolen skall i likhet med kammarrätt meddela prövningstillstånd när anledning förekommer till ändring i det slut som underinstansens avgörande innehåller. Några bärkraftiga skäl som talar emot att krav på prövningstillstånd skall gälla även vid Miljööverdomstolen i nu aktuell fråga finns inte.
Bestämmelserna i 20 kap. 3 § tredje stycket och 23 kap. 1 § andra stycketmiljöbalken jämfört med 34 a § FPL bör därför förstås så att de är tillämpliga även vid desertionsbeslut. Prövningstillstånd krävs därför. Detta innebär ett ändrat ställningstagande från Miljööverdomstolens sida jämfört med tidigare.
Miljööverdomstolen meddelar inte prövningstillstånd. Miljödomstolens beslut står därför fast.
Beslutet får enligt 23 kap. 8 § miljöbalken inte överklagas.