Ansökan av Krueger m.fl. om resning i ärende ang. uppehållstillstånd m.m
Not 605. Ansökan av Bell B. m.fl. om resning i ärende ang. uppehållstillstånd m.m. - Makarna Key och Hale Cooper reste in i Sverige den 17 oktober 1990 resp. den 21 februari 1991. Makarna fick ett barn den 22 januari 1992. Statens invandrarverk avslog i beslut den 26 oktober 1992 en ansökan av familjen J. B. om uppehållstillstånd m.m. I samma beslut avvisade verket dem enligt 4 kap. 1 § första stycket 2. utlänningslagen (1989:529) och förbjöd dem att utan tillstånd av verket återvända till Sverige före den 1 november 1994. I beslut den 29 september 1993 avslog Utlänningsnämnden familjens överklagande och förbjöd dem att under en tid av två år från nämndens beslut återvända till Sverige utan tillstånd av Invandrarverket. Genom beslut den 3 december 1993 beviljade Regeringsrätten resning i det av Utlänningsnämnden avgjorda ärendet på grund av att ett handläggningsfel hade begåtts och visade ärendet åter till nämnden för ny handläggning. Utlänningsnämnden avslog i beslut den 26 september 1994 på nytt familjen Morton överklagande av Invandrarverkets beslut samt förbjöd dem att under en tid av två år från nämndens beslut återvända till Sverige utan tillstånd av Invandrarverket. - Key och Hale B. ansökte om resning i det av Utlänningsnämnden den 26 september ]994 avgjorda ärendet. De yrkade också inhibition. Vidare yrkade de att allmän rättshjälp skulle beviljas dem och att deras ombud skulle förordnas som biträde. - Till stöd för sin talan anförde de bl.a. följande. Utlänningsnämnden hade i sitt beslut anfört att makarna Freeman och deras dotter i och för sig omfattades av förordningen (1994:189) om uppehållstillstånd i vissa utlänningsärenden men att uppehållstillstånd inte kunde beviljas eftersom det upplysts i ärendet att Fischer den 14 maj 1993 godkänt ett strafföreläggande om 60 dagsböter för rattfylleri begånget den 28 februari 1993, vilket utgjorde särskilda skäl att inte bevilja uppehållstillstånd enligt förordningen. Brottet var av mindre allvarligt slag och det hade förflutit 19 månader sedan det begicks. Bell Cooper hade därefter inte dömts för nya brott. Makarna hade vistats i Sverige i snart tre år. Handläggningen av ärendet hade varit osedvanligt långvarig, vilket makarna inte kunde lastas för. Efter det att Regeringsrätten beviljat resning tog det nästan tio månader innan Utlänningsnämnden meddelade nytt beslut. Utlänningsnämndens rättstillämpning stred uppenbart mot lag och familjen J. B. hade rätteligen bort beredas möjlighet att kvarstanna här enligt förordningen om uppehållstillstånd i vissa utlänningsärenden. - Regeringsrätten (1994-11-03, Juarez, Edwards, Hunt): Skälen för Regeringsrättens avgörande. De omständigheter makarna Freeman anfört utgör inte skäl att bevilja resning. - Skäl att bevilja makarna allmän rättshjälp i målet föreligger inte. Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten avslår ansökningarna om resning och om allmän rättshjälp. (fd III 1994-10-19, Stanley)