En enskild har begärt att få ta del av handlingar i ett avslutat mål om resning av inkomsttaxering. Begäran om utlämnande har prövats enligt 9 kap. 1 § sekretesslagen.
E.M. begärde hos Regeringsrättens kansli att få ut vissa handlingar i tre angivna mål som avgjorts av Regeringsrätten och som rörde resning av inkomsttaxeringar för A.G. Hon uppgav att hon tagit del av Regeringsrättens beslut i dessa mål och önskade få ut de handlingar som omnämndes där. Kanslichefen hänsköt, enligt 15 kap. 6 § sekretesslagen (1980:100), frågan om utlämnande till avdelning på Regeringsrätten.
Regeringsrätten (2007-03-16, Billum, Chase, Garcia, Harris, Wolfe) yttrade: Av utredningen i ärendet framgår följande. A.G. skönstaxerades vid vardera 1997, 1998 och 1999 års taxeringar för vissa inkomster. Hans överklagande av taxeringarna avslogs av Länsrätten i Stockholms län och härefter av Kammarrätten i Stockholm genom tre domar den 11 februari 2005. I maj 2005 ansökte han hos Regeringsrätten om resning i de av kammarrätten avgjorda målen. Han ingav och åberopade till stöd härför handlingar benämnda "loan agreement" och "trust deed". Regeringsrätten avslog resningsansökningarna genom tre beslut den 17 oktober 2006.
Resningsmålen har således gällt A.G:s taxeringar för 1997-1999. För uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden i verksamhet som avser taxering gäller sekretess enligt 9 kap. 1 § sekretesslagen. För uppgift i mål hos domstol gäller dock sekretessen endast om det kan antas att den enskilde lider skada eller men om uppgiften röjs. I visst fall kan dock strängare sekretess gälla även i mål hos domstol. Har uppgiften erhållits från myndighet och är den sekretessbelagd där gäller nämligen denna sekretess hos domstolen om uppgiften saknar betydelse i målet. Härutöver gäller enligt 12 kap. 4 § samma lag att sekretess för uppgift upphör att gälla i målet eller ärendet om uppgiften tas in i dom eller annat beslut i målet. Nu angivna bestämmelser har ansetts tillämpliga även i mål angående resning (RÅ82 Bb 98 och RÅ84 Bb 273).
De begärda handlingarna har givits in till Regeringsrätten av A.G. själv. Frågan om utlämnande skall prövas med utgångspunkt från om det kan antas att ett utlämnande av handlingarna skulle medföra att han lider skada eller men, ett s.k. rakt skaderekvisit.
Beträffande det raka skaderekvisitet anfördes i sekretesslagens förarbeten bl.a. följande (prop. 1979/80:2 Del A s. 80 f., jfr även RÅ81 2:34 I-III). Avsikten är att skadebedömningen i dessa fall i huvudsak skall kunna göras med utgångspunkt i själva uppgiften. Det innebär att frågan om huruvida sekretess gäller eller inte i första hand inte behöver knytas till en skadebedömning i det enskilda fallet. Avgörande bör i stället vara om uppgiften som sådan är av den arten att ett utlämnande typiskt sett kan vara ägnat att medföra skada för det intresse som skall skyddas genom bestämmelsen. Det raka skaderekvisit som gäller i fråga om uppgift i mål hos domstol innebär att presumtionen är för offentlighet (a. prop. s. 259; jfr RÅ83 2:9).
Regeringsrätten konstaterar att de begärda handlingarna rör vissa lånetransaktioner som A.G. företagit i Belgien under åren 1989-1991. Regeringsrätten finner att det saknas anledning att anta att ett utlämnande av dessa handlingar till E.M. skulle kunna medföra skada eller men för A.G.
Regeringsrätten förordnar att de begärda handlingarna skall lämnas ut till E.M.