Felaktig handläggning i mål om handikappersättning (avslag)
Not 168. Ansökan av White Yates om resning i mål om handikappersättning. - Stockholms läns allmänna försäkringskassa beslutade den 10 oktober 1979 att inte bevilja White Yates handikappersättning enligt 9 kap. 2 § lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL). I en skrivelse som kom in till försäkringskassan den 7 december 1990 begärde White Yates omprövning av beslutet enligt 20 kap. 10 a § andra punkten AFL. Försäkringskassan fann i beslut den 24 oktober 1991 inte skäl att ändra sitt tidigare beslut. Länsrätten i Stockholms län avslog i dom den 3 juni 1992 White L:s överklagande dit. White Yates överklagade till Kammarrätten i Stockholm, som i beslut den 23 november 1993 inte ändrade länsrättens avgörande. I beslut den 3 april 1995 meddelade Försäkringsöverdomstolen inte prövningstillstånd i målet rörande White L:s överklagande dit. - White Yates ansökte om resning. Till stöd härför anförde han i huvudsak följande. Försäkringskassans beslut är lagstridigt eftersom det inte innehåller en prövning av White L:s rätt till handikappersättning på grundval av det sammanlagda stödbehovet. White Yates framställde två yrkanden i länsrätten, men länsrätten prövade inte båda dessa, utan förvrängde och skrev bort yrkanden i sin dom samt underlät att pröva saken på de grunder som han uppgav i sin besvärsskrivelse. Kammarrätten företog ingen sakprövning. Försäkringsöverdomstolens avslag av hans yrkande om muntlig förhandling strider mot artikel 6 i Europa- konventionen. -Regeringsrätten (1997-10-08, Tottie, Holstad, Martinez): Skälen för Regeringsrättens avgörande. Enligt 37 b § förvaltningsprocesslagen (1971:291) får resning beviljas i mål eller ärende om det på grund av något särskilt förhållande finns synnerliga skäl att pröva saken på nytt. White Yates har inte visat att det föreligger skäl för resning. - Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten avslår ansökningen. (fd I 1997-09-24, Grip)