Kammarrättsdom i mål om föreläggande enligt plan- och bygglagen gick utöver den prövning som ankom på kammarrätten
Not 273. Överklagande av Mccarthy och Byggnadsnämnden i Strömstads kommun. - Sedan Mckenzie ansökt om bygglov för att uppföra en sjöbod för fiskets behov på fastigheten Korsnäs 2:2 i Strömstads kommun beslöt byggnadsnämnden i Strömstads kommun den 4 april 1990 att avskriva ärendet från vidare handläggning. Nämnden anmärkte att länsstyrelsen i ett beslut den 6 mars 1990 konstaterat att sjöboden skulle tillgodose fiskets behov och att den därför varken fordrade bygglov eller tillstånd enligt naturvårdslagen. - Sedan Mckenzie påbörjat arbetena med byggnaden beslöt byggnadsnämnden den 14 november 1990 att stoppa dem. Nämnden åberopade 3 kap. 1 § och 10 kap.1 och 3 §§plan- och bygglagen. - Mckenzie överklagade beslutet och yrkade att det skulle upphävas. Han hänvisade till vad länsstyrelsen sagt och gav in en licens för yrkesfiskare. - Företrädare för länsstyrelsen besökte platsen. - Länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län (1991-01-10, Dorsey): Enligt 10 kap. 3 § plan- och bygglagen får
eller något beslut som har meddelats med stöd av lagen.
tillstånd enligt plan- och bygglagen och naturvårdslagen.
sprängningar som blir nödvändiga med byggnadens placering.
ett skydd för samma ändamål med stöd av naturvårdslagen.
och ingreppets art anser länsstyrelsen att byggnadsföretaget inte i skälig utsträckning uppfyller de krav i fråga om lämplig lokalisering av byggnaden som måste ställas av hänsyn till landskapsbilden. Länsstyrelsen delar därför byggnadsnämndens bedömning. - Länsstyrelsen avslår besvären. - Mccoy (tidigare D.) yrkade att kammarrätten
uppförande av en sjöbod samt anförde bl.a. följande.
strandskyddsbestämmelserna eller naturvårdsföreskrifterna.
(1991-12-30, Dyhre, Smith, Montoya):
Byggnadsnämndens beslut får anses innebära förbud mot fortsatta byggnadsarbeten vad gäller uppförande av en sjöbod vid "läge 1". Kammarrätten har vid sådant förhållande inte att pröva om hinder möter mot att uppföra en sjöbod vid något av de andra lägen som omnämnts i målet. - Frågan i målet är om det är uppenbart att det av Mccoy tillämnade byggnadsföretaget strider mot PBL och om byggnadsnämnden således med stöd av 10 kap. 3 § samma lag ägt meddela det överklagade beslutet. Det avgörande är därvid om den sjöbod, som Mccoy avser att uppföra, och placeringen av denna i skälig utsträckning uppfyller kraven i 3 kap. 1 § PBL. - Inom den såsom "läge 1" betecknade platsen finns, såsom framgår av länsstyrelsens beslut, en brant klippa. Kammarrätten delar länsstyrelsens bedömning att det skulle innebära ett oacceptabelt ingrepp i landskapet och naturmiljön - inte minst med hänsyn till de sprängningar som skulle bli nödvändiga - att placera en sjöbod med måtten tio gånger fjorton meter uppe på klippan. - Vad därefter gäller den av Mccoy vid kammarrättens muntliga förhandling föreslagna alternativa placeringen av sjöboden innebär denna att sjöboden skulle förläggas till en intill den branta klippan belägen bergsklyfta, vilken mynnar i en liten havsvik. Efter viss utfyllnad av viken och med sjöbodens kortsida placerad mot vattnet skulle sprängning bli erforderlig i endast mycket begränsad omfattning. - Enligt kammarrättens mening skulle en placering av sjöboden med mesta möjliga utnyttjande av bergsklyftan och havsviken inom "läge 1" i skälig utsträckning uppfylla de krav som med hänsyn till landskapsbilden måste ställas beträffande lokaliseringen av en byggnad av den storlek, varom är fråga i målet. Kammarrätten finner därför att det inte föreligger skäl att låta förbudet mot fortsatta byggnadsarbeten omfatta en placering av sjöboden i enlighet med vad nu angivits. -
- som det var planerat att fullföljas - uppenbart stred mot PBL. Regeringsrätten finner inte skäl till annan bedömning. Grund för att med stöd av 10 kap. 3 § PBL förbjuda
beslut den 14 november 1990 skall därför fortfarande gälla.
- Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten upphäver kammarrättens dom i vad denna innefattar en prövning av möjligheten att uppföra sjöboden på annan plats än den som
byggnadsnämndens förbud avser. - Regeringsrätten fastställer det slut vartill länsstyrelsen kommit, till följd varav byggnadsnämndens beslut den 14 november 1990 gäller. (Foster 1994-03-22, Roberson)