Med hänsyn till den stora förekomsten av mål om obetalda trafikförsäkringsavgifter och till en uppgiven oenhetlig praxis i fråga om skyldigheten att i vissa sådana mål utge ersättning för inkassokostnader och rättegångskostnader har tillstånd till prövning i HovR av ett sådant mål ansetts böra meddelas.
Sedan Trafikförsäkringsföreningen ansökt om betalningsföreläggande för J.S. avseende trafikförsäkringsavgift för tiden d 10 sept 1985-d 3 maj 1988 rörande en traktor och J.S. lämnat ansökningen obestridd, meddelade Kristianstads TR d 28 juni 1988 slutbevis av innebörd att utmätning fick äga rum hos J.S. för ett kapitalbelopp å 89 kr jämte ränta ävensom för inkassokostnader med 105 kr och kostnader i målet med 405 kr.
I ansökan som inkom till TR:n d 9 okt 1989 sökte J.S. återvinning.
I återvinningsmålet återkallade Trafikförsäkringsföreningen det yrkade kapitalbeloppet jämte ränta men vidhöll yrkandet om ersättning för inkassokostnader samt nedsatte yrkandet avseende rättegångskostnader till 233 kr.
J.S. bestred bifall till Trafikförsäkringsföreningens talan under åberopande av att han försatts i konkurs d 19 april 1984, att det aktuella fordonet pingstaftonen 1984 försålts genom konkursförvaltarens försorg och att för tiden därefter J.S. felaktigt påförts obetalda trafikförsäkringspremier avseende det försålda fordonet.
Som grund för sina yrkanden anförde Trafikförsäkringsföreningen: J.S. har varit registrerad som ägare till en traktor med nummer FOK 545 sedan d 4 sept 1981. I egenskap av registrerad ägare har han fortlöpande debiterats trafikförsäkringsavgift sedan mars 1983 på grund av att traktorn har varit oförsäkrad. Totalt har J.S. i 5 olika ärenden avseende den i målet aktuella traktorn tillställts 27 st försändelser med krav på trafikförsäkringsavgift. Han har dessutom delgivits 3 st olika ansökningar om betalningsföreläggande. Trots detta har J.S. aldrig hört av sig eller vidtagit någon åtgärd. Först d 9 okt 1989 har J.S. kontaktat länsstyrelsens bilregister för en korrigering av ägarförhållandet. - J.S. har i sin ansökan om återvinning uppgivit att traktorn såldes pingstafton 1984. Enligt 51 § bilregisterkungörelsen är såväl en säljare som en köpare skyldig att anmäla ett ägarbyte till länsstyrelsen inom en vecka från förvärvet. Länsstyrelsen har nu beslutat att traktorn skall registreras i Centrala bilregistret på okänd ägare från d 9 juni 1984, då det inte kan utrönas vem som är traktorns nuvarande ägare. Med hänsyn till de ändrade uppgifterna från länsstyrelsen har vi nedsatt debiterad trafikförsäkringsavgift till 0 kr. Kostnadsyrkandena vidhålles då J.S., under alla dessa år, förhållit sig passiv och underlåtit att fullgöra sin skyldighet enligt 51 § bilregisterkungörelsen. - Genom sin passivitet och underlåtenhet att fullgöra sina skyldigheter har J.S. förorsakat uppkomsten av den i målet aktuella inkassokostnaden samt kostnaderna i samband med målet om betalningsföreläggande. Hade J.S. kontaktat länsstyrelsens bilregister tidigare hade såväl kravbrev som ansökan om betalningsföreläggande kunnat undvikas. Kostnaderna för dessa åtgärder bör därför belasta J.S. själv och således inte Trafikförsäkringsföreningen.
TR:n (rådmannen Morris) anförde i dom d 18 juli 1990:
Domskäl. Vargas påstående att fordonet försålts redan 1984 av förvaltaren i Vargas konkurs skall godtagas, eftersom det lämnats obestritt av föreningen. Vid sådant förhållande har föreningen inte haft fog att rikta några krav mot J.S. personligen. Yrkandet om ersättning för inkassokostnader kan således inte bifallas.
Eftersom föreningen är tappande part, skall föreningen själv stå sina kostnader å målet.
Med hänsyn till det redovisade skall TR:ns slutbevis undanröjas och käromålet ogillas.
Domslut. Med undanröjande av TR:ns slutbevis d 28 juni 1988 i mål om betalningsföreläggande ogillas käromålet.
Trafikförsäkringsföreningen fullföljde talan i HovR:n över Skåne och Blekinge och yrkade bifall till sin talan i TR:n.
HovR:n (hovrättsrådet Espinoza och adj led Bullock) fann i beslut d 25 okt 1990 ej skäl meddela prövningstillstånd.
Föreningen anförde besvär och yrkade att HD skulle meddela tillstånd till målets prövning i HovR:n.
J.S. lät sig ej avhöra.
Föreningen anförde: Tingsrätterna handlägger årligen ett stort antal mål angående obetalda premier och trafikförsäkringsavgifter. Vi inger t ex ca 60 000 ansökningar om betalningsföreläggande varje år. Av dessa hänskjuts ca 500-2 000 till rättegång. Så gott som samtliga dessa mål handläggs som FT-mål och möjligheterna att få dessa prövade av högre instans är därmed begränsade. Det finns därför endast ett fåtal överrättsdomar till ledning för rättstillämpningen. - I förarbetena till 31 § trafikskadelagen förutsattes det att vi skall grunda debitering av trafikförsäkringsavgift på de uppgifter som finns i bilregistret. Den stora mängden ärenden (ca 450 000 per år) medför också att vi i praktiken är hänvisade till att i första hand utgå från de uppgifter som är tillgängliga i bilregistret. - Det är mycket vanligt att gäldenärerna anmäler invändningar beträffande ägarförhållandena eller åberopar skäl till nedsättning av avgiften först efter det att de delgivits ansökan om betalningsföreläggande. Många gånger hör de av sig ännu senare, t ex i samband med att de underrättas om sökt utmätning. Detta medför naturligtvis att vi belastas med stora onödiga kostnader. - Domstolarna har i dessa fall i allmänhet förpliktat gäldenärerna att ersätta oss för våra inkasso- och rättegångskostnader. Rättspraxis är dock inte helt enhetlig på denna punkt. Det finns därför enligt vår mening anledning att få frågan om kostnadsfördelningen prövad av överrätt. Detta skulle både tjäna till vägledning för domstolarna och underlätta den fortsatta kravverksamheten utom rätta.
Målet föredrogs.
Föredraganden, Palmer, hemställde i betänkande att HD skulle meddela följande beslut:
Skäl. Trafikförsäkringsföreningen har upplyst att ett stort antal mål avseende obetalda trafikförsäkringsavgifter varje år handläggs vid tingsrätterna samt att praxis inte är enhetlig beträffande ansvaret för inkassokostnader och rättegångskostnader i fall då svaranden på ett sent stadium gör invändning om ägarförhållandena. Mot bakgrund av det anförda får det anses vara av vikt för ledning av rättstillämpningen att frågan om ersättning för inkassokostnader och rättegångskostnader i förevarande mål prövas av HovR:n.
HD:s avgörande. Med ändring av HovR:ns beslut meddelar HD tillstånd till målets prövning i HovR:n.
HD (JustR:n Vängby, Sullivan, Reyes, Johns och Davis, referent) fattade slutligt beslut i enlighet med betänkandet.