Ordet arvingar i ett förmånstagarförordnande har ansetts avse endast legala arvingar och inte universella testamentstagare. Avgörande 2006-06-12; 2005-8461
L:s morbror K upprättade ett testamente enligt vilket hans kvarlåtenskap skulle ärvas av L och ytterligare en systerdotter. Några år senare tecknade morbrodern en s.k. målsparförsäkring enligt vars text arvingarna skulle vara förmånstagare. L yrkade att försäkringsersättningen skulle betalas ut till testamentstagarna i stället för till K:s systrar som var legala arvingar.
Försäkringsbolaget motsatte sig yrkandet. Bolaget gjorde gällande att ordet arvingar i förmånstagarförordnandet skulle anses avse de som är arvingar enligt lag.
Nämnden gjorde följande bedömning.
En kapitalförsäkring till vilken förmånstagare är insatt ingår, enligt 104 § lagen (1927:77) om försäkringsavtal, inte i försäkringstagarens kvarlåtenskap. Är försäkringstagarens arvingar som i förevarande ärende insatta som förmånstagare skall försäkringsbeloppet, enligt 105 §, fördelas mellan dem enligt de grunder som gäller i fråga om arvsrätt efter försäkringstagaren.
Av rättspraxis följer att det vid tolkningen av ett förmånstagarförordnande gäller en förhållandevis stark presumtion för att ordet arvingar innebär legala arvingar och inte universella testamentstagare (NJA 1976 s. 24). Om en försäkringstagare skall kunna anses ha med ordet arvingar i ett förmånstagarförordnande avsett universella testamentstagare och inte dem som är arvingar enligt lag måste det således finnas klara belägg för det (NJA 1996 s. 652).
I ärendet har inte vid sidan av testamentet förebragts någon utredning som ger stöd för bedömningen att K avsett annat än att utfallande försäkringsbelopp skulle tillkomma hans legala arvingar. Bolaget har således förfarit korrekt då det utbetalat försäkringsbeloppet till dessa. Vid sådant förhållande kan yrkandet inte vinna bifall.