Skadestånd för avbruten fjällvandring p.g.a. fel på vandringskängor (
32
 och 
42 §§
konsumentköplagen
 /1990:932/). Avgörande 1996-05-31; 95-5327
P köpte i juli 1995 kängor för att användas vid en fjällvandring för 2 300 kr. Under vandringens tredje dag började kängorna gå sönder. Ett hål hade bildats mellan fotdelen och skaftet. P övervägde att skaffa något nytt att använda men det fanns endast stövlar för uthyrning. P behövde kängor som gav bättre stadga åt vristerna. Därför valde P att avbryta vandringen och att åka hem. Vid hemkomsten klagade P över det inträffade hos säljaren. P fick nya kängor men yrkandet om skadestånd för den förstörda fjällvandringen avvisades av säljaren. P yrkade skadestånd för rese- och övernattingskostnader med 1 920 kr.
Säljbolaget bestred yrkandet och ansåg att bolaget hade fullgjort sina skyldigheter genom att lämna ett par nya kängor till P. Någon ersättning för P:s semester utgick inte. Bolaget ansåg att dess ansvar var att laga eller ersätta en defekt vara. Om lagen tolkades som P ansåg fick bolaget vara glad över att P inte gav sig ut på en vandring på månen.
Nämndens bedömning:
Av utredningen framgår att kängorna efter en kort tids användning efter köpet visade sig vara behäftade med ett fel som föranledde att den påbörjade fjällvandringen avbröts. Omleverans av nya kängor har skett.
P har yrkat skadestånd för de kostnader han åsamkats p.g.a. felet. Enligt 32 § konsumentköplagen (1990:932) omfattar skadestånd vid fel på varan ersättning för utgifter, inkomstförlust, prisskillnad vid täckningsköp samt annan förlust på grund av felet. Av förarbetena till lagen (proposition 1989/90:89) framgår att med uttrycket annan förlust avses följdförluster av skilda slag. Det framgår vidare att intrång i fritidsintressen omfattas av rätten till ersättning för följdförluster. Mot bakgrund av det anförda finner nämnden att P är berättigad till skadestånd för den avbrutna fjällvandringen.
Enligt 42 § konsumentköplagen är emellertid den skadelidande skyldig att vidta skäliga åtgärder för att begränsa sin skada. Om han försummar det får han själv bära en motsvarande del av förlusten. Enligt nämndens mening torde P kunna ha fullföljt fjällvandringen med stövlar och han har därför inte begränsat sin skada på ett sätt som skäligen kunnat väntas av honom. Han bör således själv bära en del av förlusten.
Med hänsyn taget också till att fjällvandringen inte kan anses förstörd i sin helhet finner nämnden vid en samlad bedömning att P är berättigad till skadestånd med skäliga 600 kr.