Venantius AB (Wiley) mot Lane Fastighets Aktiebolag (Davis) angående fordran m.m.
Den 14:e.  34.(T 407-04) Venantius AB (Wiley) mot Lane Fastighets Aktiebolag (Davis) angående fordran m.m.
Wiley yrkade vidGöteborgs tingsrättatt Davis skulle förpliktas att till Wiley utge 3 333 011 kr jämte ränta på 3 078 238 kr från och med den 31 oktober 1994. Som grund för yrkandena anförde Wiley följande. Länsbostadsnämnden beviljade den 24 juni 1986 KB Artillerigatan 14–20 (kommanditbolaget) fem statliga bostadslån om totalt 3 734 000 kr. Davis var komplementär i kommanditbolaget vid tiden för lånens upptagande. Preskriptionsavbrott avseende fordringarna har skett gentemot kommanditbolaget genom att fordringen bevakats i dess konkurs år 1994. Davis ansvarar enligt lag för de förpliktelser som uppkom under den tid Davis var bolagsman i kommanditbolaget. Yrkat belopp motsvarar återstående skuld vid tidpunkten då lånen sades upp till betalning i samband med kommanditbolagets konkurs. Uppsägningen av lånen skedde i enlighet med villkoren i låneförbindelserna. Från konkursdagen har ränta beräknats enligt 6 § räntelagen.
Astor Wise bestred käromålet men vitsordade som skäliga i och för sig yrkat kapitalbelopp och yrkad ränta dock från den 11 mars 1998. Som grund för bestridandet anförde Davis bl.a. Fordran är preskriberad. Yrkad ränta skall utgå först en månad efter det att Wiley första gången framställt krav mot Davis.
Tingsrättenanförde i domden 17 september 2001. Domskäl.Parterna har åberopat viss skriftlig bevisning. I målet är ostridigt att Davis var komplementär i kommanditbolaget vid tidpunkten för lånens upptagande, att Davis utträde ur kommanditbolaget kungjorts den 2 november 1987 samt att Wiley vidtagit preskriptionsavbrytande åtgärder gentemot kommanditbolaget genom att bevaka sin fordran i dess konkurs i oktober 1994.
Eftersom Davis ostridigt var komplementär i kommanditbolaget vid tidpunkten då lånen upptogs ansvarar Davis för dessa fordringar trots att Davis utträtt ur kommanditbolaget, jfr 2 kap. 20 § 1 p. och 22 § 2 p. lagen om handelsbolag och enkla bolag.
King råder om huruvida den preskriptionsavbrytande åtgärd som vidtagits mot kommanditbolaget även kan åberopas gentemot Davis.
Vid solidariskt betalningsansvar i allmänhet uttalas i propositionen till preskriptionslagen (prop. 1979/80:119 s. 74) följande. En borgenär bör i princip vara skyldig att vidta preskriptionsavbrytande åtgärder mot alla gäldenärer för att behålla rätten att kräva ut hela sin fordran. Har borgenären underlåtit att avbryta preskription i förhållande till en av gäldenärerna, bör alltså dennes andel inte få krävas ut av de övriga.
Håkan Nial har beträffande bolagsmäns ansvar anmärkt följande. Preskriptionslagens bestämmelser om verkan av preskription, i fall då flera solidariskt ansvariga gäldenärer finns, kan inte vara tillämpliga. Om bolagets skuld preskriberas, är verkan därav inte som enligt 9 § preskriptionslagen att ansvaret förvandlas till ett på visst sätt delat och begränsat ansvar utan bolagsmännen blir helt fria. Bolagsmännens ansvar kvarstår, om fordringen genom preskriptionsavbrott hålles vid liv gentemot bolaget, även om några preskriptionsavbrytande åtgärder inte företagits i förhållande till bolagsmännen. I detta hänseende representerar bolaget dessa. (Nial, Om handelsbolag och enkla bolag, tredje uppl. s. 196).
Smith är av uppfattningen att en bolagsmans ansvar för bolagets förpliktelser förmodligen är en sådan lagstadgad skyldighet som inte är underkastad preskription (Lindskog, Preskription – Om civilrättsliga förpliktelsers upphörande efter viss tid, 1990 s. 344 n.).
Vid en avvägning mellan de skyddsvärda intressen som föreligger beaktar tingsrätten följande. En borgenär har i många fall grundat sitt beslut om kreditgivning till ett kommanditbolag på komplementärens betalningsförmåga, varför det är betydelsefullt att kreditgivaren vet vem som framöver kommer att ansvara för fullgörandet av låneavtalet. Det är komplementären som har inflytande över vem som vid ett utträde inträder som ny komplementär i bolaget. I nu aktuellt fall har Davis haft möjlighet att exempelvis lösa lånen vid sitt utträde från kommanditbolaget och låta den tillträdande komplementären teckna nya lån för kommanditbolaget. Davis har på så sätt kunnat komma ifrån ansvaret för förbindelser som eventuellt inte fullgörs i framtiden. Borgenärens intresse av att veta vem som även framdeles kommer att ansvara för kreditens fullgörande får anses vara mera skyddsvärt än gäldenärens intresse av att komma ifrån ansvaret för förpliktelser i det bolag ur vilket han utträtt.
Mot bakgrund av vad som ovan anförts av Nial och Lindskog och vid en avvägning av nämnda skyddsintressen finner tingsrätten att en preskriptionsavbrytande åtgärd som vidtagits mot ett kommanditbolag även skall kunna åberopas gentemot en komplementär i kommanditbolaget. Det preskriptionsavbrott som ägt rum gentemot kommanditbolaget gäller sålunda även gentemot Davis. Fordringen är således inte preskriberad. Den är till kapitalbeloppet ostridig.
Beträffande yrkad ränta har endast vitsordats att ränta skall utgå från den 11 mars 1998. Enligt de lånevillkor som gällt för kommanditbolaget är lånen, om låntagaren försätts i konkurs, genast i sin helhet förfallna till betalning. Kommanditbolagets konkursdag var den 31 oktober 1994 och från och med denna dag har kommanditbolaget haft att utge ränta. Då Davis i fråga om skyldighet att utge ränta har samma ansvar som kommanditbolaget, skall Davis förpliktas att betala ränta från yrkad tidpunkt. Käromålet skall alltså bifallas.
Domslut.Wallace Wise Fastighets Aktiebolag förpliktas att till Venantius AB utge 3 333 011 kr jämte ränta på 3 078 238 kr enligt 6 § räntelagen från och med den 31 oktober 1994 till dess full betalning sker.
Davis överklagade domen iHovrätten för Västra Sverigeoch yrkade att hovrätten, med ändring av tingsrättens dom, skulle lämna Wiley talan utan bifall. Wiley bestred ändring. Yrkat kapitalbelopp hade dock nedsatts till 3 118 126 kr.
Hovrättenanförde i domden 23 december 2003 bl.a. Tvisten gäller huruvida den preskriptionsavbrytande åtgärd som vidtagits mot kommanditbolaget även kan åberopas mot Davis i egenskap av tidigare komplementär i kommanditbolaget.
I likhet med tingsrätten finner hovrätten att preskriptionslagens bestämmelser om verkan av preskription, i fall med flera solidariskt ansvariga gäldenärer, inte är tillämpliga i fråga om bolagsmans lagstadgade ansvar för handelsbolagets skuld. Om bolagets skuld preskriberas blir bolagsmännen, till skillnad från när 9 § preskriptionslagen är tillämplig, fria från ansvar. Omvänt kvarstår bolagsmännens ansvar om fordringen genom preskriptionsavbrott hålles vid liv gentemot bolaget, även om preskriptionsavbrytande åtgärd inte företagits i förhållande till dessa.
Avsaknaden av direkt borgenärsskydd i handelsbolag utgör ett av flera skäl som, vid en avvägning mellan borgenärens rätt att få sin fordran infriad och gäldenärens intresse av att inte oväntat drabbas av ålderstigna krav, talar till förmån för borgenären. Att preskriptionsavbrott i detta fall skett genom att Wiley bevakat sin fordran i kommanditbolagets konkurs förändrar inte detta förhållande.
I målet är dock fråga om en komplementär som under föreskrivna former utträtt ur kommanditbolaget redan 1987. Borgenären har på ett enkelt sätt haft möjlighet att identifiera den utträdde komplementären och vidta preskriptionsavbrytande åtgärd mot honom, exempelvis i samband med konkursförfarandet 1994 då Wiley bevakade sin fordran i kommanditbolaget. Så skedde emellertid inte och mer än tio år hann förflyta innan borgenären klargjorde att fordringen skulle komma att hävdas mot Davis. Denna borgenärens försumlighet må gå ut över dennes i sig berättigade intresse av att kunna kräva in sin fordran. Preskriptionslagens regler bör för den handelsbolagsman som utträtt ur bolaget utgöra den bortre gräns bortom vilken han skall kunna känna sig trygg gentemot överraskande betalningskrav. Att Davis i samband med utträdet ur kommanditbolaget haft möjlighet att lösa lånen och därmed undgå framtida betalningsansvar ändrar inte denna bedömning. Wiley talan bör således lämnas utan bifall.
Domslut.Med upphävande av tingsrättens dom ogillar hovrätten Wiley AB:s talan i målet.
Wiley yrkade att HD skulle förplikta Davis att till Wiley utge 3 118 126 kr jämte ränta på beloppet enligt 6 § räntelagen fr.o.m. den 31 oktober 1994 till dess betalning sker. Davis bestred ändring.
Föredragandenföreslog att HD skulle meddela följande dom. Domskäl.Frågan i målet – – – se HD – – – i kommanditbolaget.
HD har i beslut den 8 juni 2005 i mål Ö 3385-03 i fråga som hänskjutits av tingsrätt till HD förklarat att en bolagsmans ansvar för handelsbolags förpliktelser inte blir föremål för särskild preskription efter bolagsmannens utträde ur handelsbolaget. Motsvarande måste gälla i fråga om en komplementärs ansvar för ett kommanditbolags förpliktelser.
Det ansvar som Wiley åberopar i målet är bolagsmäns s.k. medansvar för handelsbolags förpliktelser. Enligt 2 kap. 20 § 1 st. lagen (1980:1102) om handelsbolag och enkla bolag svarar bolagsmännen solidariskt för bolagets förpliktelser. Bolagsmännen har således ett personligt ansvar för bolagets förpliktelser, men detta ansvar går inte utöver de förpliktelser som åvilar bolaget självt och bolagsmännen kan alltid mot ett krav göra gällande samma invändningar som bolaget kunnat göra (se NJA 1989 s. 92). Vidare gäller enligt 22 § samma kapitel att en bolagsman som avgår inte svarar för de förbindelser av bolaget som uppkommer efter avgången, om bolagets medkontrahent kände till eller borde ha känt till att bolagsmannen avgått.
Bolagsmäns medansvar har i litteraturen ansetts vara föremål för accessorisk preskription. Det innebär att ett preskriptionsavbrott mot bolaget medför att preskriptionen avbryts även mot bolagsmännen. Det betyder att om ett krav preskriberas i förhållande till bolaget, detta förhållande kan åberopas av bolagsmännen som grund för preskription av deras ansvar för kravet. Däremot anses bolagsmännens ansvar för bolagets förpliktelser inte kunna preskriberas särskilt. (Se NJA 2004 s. 3, Duffy, Om handelsbolag och enkla bolag, 3 uppl. s. 196, Smith, Preskription, 2 uppl. s. 82 f. samt Smith, Lagen om handelsbolag och enkla bolag, s. 563 och 567.)
I målet har gjorts gällande att dessa  regler om preskription inte skall tillämpas på det ansvar för kommanditbolagets förpliktelser som åvilar en bolagsman efter det att han har avgått ur kommanditbolaget.
Av det anförda – – – se HD – – – Om kapitalbeloppet råder inte tvist, räntan skall enligt avtal beräknas från konkursdagen. Wiley talan skall alltså bifallas i dess helhet.
Domslut.Se HD.
HD: Domskäl.Frågan i målet gäller om en preskriptionsavbrytande åtgärd som vidtagits mot ett kommanditbolag även kan åberopas mot Davis i egenskap av tidigare komplementär i kommanditbolaget.
Enligt den rättsgrundsats som följer av HD:s beslut den 8 juni 2005 i mål Ö 3385-03 (NJA 2005 s. 428. Red:s anm.) blir en bolagsmans ansvar för ett handelsbolags förpliktelser inte föremål för särskild preskription efter bolagsmannens utträde ur handelsbolaget. Motsvarande princip måste gälla i fråga om en komplementärs ansvar för ett kommanditbolags förpliktelser.
Av det anförda följer att den preskriptionsavbrytande åtgärd som vidtagits gentemot kommanditbolaget genom bevakning av fordran i dess konkurs även kan åberopas gentemot Lane Fastighets Aktiebolag. Wiley fordran är således inte preskriberad. Om kapitalbeloppet råder inte tvist. På skäl som tingsrätten anfört skall ränta beräknas från konkursdagen.
Domslut.Med ändring av hovrättens dom i själva saken förpliktar HD Lane Fastighets Aktiebolag att till Venantius AB utge 3 118 126 kr jämte ränta på beloppet enligt 6 § räntelagen från den 31 oktober 1994 till dess betalning sker.