Vid beräkning av stämpelskatt vid köp av fast egendom har värdet av årlig "livränta", som skall utgå under 12 år kvartalsvis i förskott från köparen till säljaren eller dennes rättsinnehavare, ansetts böra beräknas enligt den till lagen om arvsskatt och gåvoskatt fogade tabellen II.
(Jfr 1983 s 405)
Investment AB Östermalm förvärvade genom köpebrev d 30 jan 1981 av Sosa 2 och Kättingen 30 i Stockholms kommun för en köpeskilling av 30 000 000 kr jämte en årlig livränta på 3 333 332 kr "att utgå under 12 år kvartalsvis i förskott med första utbetalning d 1 jan 1981". Om säljaren avled skulle livräntan fortsätta att utgå.
Bolaget ansökte om lagfart hos inskrivningsmyndigheten i Stockholms domsaga. Härvid anförde bolaget: Parterna har avtalat att livräntan skall beräknas med utgångspunkt från en kalkylräntesats om 12 %. Livräntan utbetalas kvartalsvis i förskott, varför kapitalvärdet av livräntan per d 1 jan 1981 utgör dels 833 333 kr, dels kapitalvärdet av en under 47 kvartal utgående annuitet om 833 333 kr, kapitaliserad efter en räntefot om 3 % (1/4 av 12 %). Diskonteringsfaktorn utgör 25.0247 och totalvärdet av livräntan 21 687 241 kr. Stämpel bör således beräknas på en total köpeskilling om 51 687 241 kr.
Inskrivningsmyndigheten (tingsnotarien Dunlap) beviljade på inskrivningsdagen d 2 nov 1981 lagfart på förvärvet. Stämpelskatten fastställdes till 1 799 970 kr, beräknat på det sammanlagda värdet av köpeskillingen och livräntan. Den senare värderades till 29 999 988 kr.
Bolaget anförde besvär i Svea HovR och yrkade att stämpelskatten skulle fastställas i första hand till 900 000 kr och i andra hand till 1 550 617 kr samt att för mycket erlagd stämpelskatt skulle återbetalas.
Kammarkollegiet bestred ändring.
HovR:n (hovrättsråden Mcdonald, Torres och Bolte samt adj led Smith, referent) anförde i beslut d 19 mars 1982:
Skäl. Bolaget har till stöd för sin talan i HovR:n anfört bl a följande.
Bolaget hävdar i första hand att livräntan skall anses jämförlig med sådan "rätt till avkomst eller annan förmån av egendom som förbehållits säljaren", varom stadgas i 8 § 1 mom stämpelskattelagen (1964:308). I andra hand göres gällande, att inskrivningsmyndigheten vid stämpelns bestämmande är i hithörande hänseenden bunden av storleken av den köpeskilling, som parterna avtalat. På sätt som angivits i ansökan till inskrivningsmyndigheten har parterna beräknat kapitalvärdet av livräntan efter en kalkylräntesats om 12 %, vilket ger ett kapitalvärde av 21 687 241 kr. Detta värde återspeglas för övrigt också i storleken av den säkerhet, som säljaren erhåller för rätta fullgörandet av livränteförpliktelsen, som uppgår till pantbrev om tillhopa 20 milj kr.
Kammarkollegiet har invänt att stämpelskatten är riktigt beräknad. Vid beräkning enligt stämpelskattelagen av egendomens värde skall i köpeskillingen ej inräknas rätt till avkomst eller annan förmån av egendomen som förbehållits säljaren (8 § 1 mom 1 st sista punkten).
Den del av köpeskillingen som i köpeavtalet betecknats som livränta utgör en under 12 år utspridd avbetalning av den del av köpeskillingen som inte betalats kontant. Avbetalningarna skall göras till Williams eller hans rättsinnehavare. Vad i köpeavtalet betecknats som livränta kan därför ej jämställas med sådan avkomst eller annan förmån av fastighet som ej skall inräknas i egendomens värde. Värdet av "livräntan" skall därför vid stämpelskattens beräkning läggas till den kontanta delen av köpeskillingen.
Stämpelskattelagen saknar uttryckliga bestämmelser om på vilket sätt en köpeskilling, som förfaller till betalning på skilda tidpunkter i framtiden, skall värderas. Lagen hänvisar när det gäller värdering av egendom, som saknar särskilt taxeringsvärde, till vad som gäller om åsättande av särskilt värde vid bestämmande av arvsskatt (8 § 1 mom sista st). Detta förhållande utgör enligt HovR:ns mening grund för att även i förevarande fall tillämpa arvsskattelagens (1941:416) regler för värdering av den icke kontanta delen av köpeskillingen. På grund härav skall enligt 23 § D 2 st arvsskattelagen kapitalvärdet av den icke kontanta delen av köpeskillingen beräknas enligt den i sistnämnda lagrum angivna tabell II och ej, såsom bolaget hävdat, efter en kalkylräntesats om 12 %.
Besvären skall på grund härav lämnas utan bifall.
HovR:ns avgörande. Besvären lämnas utan bifall.
Bolaget anförde besvär med samma yrkande som i HovR:n.
Kammarkollegiet bestred ändring.
HD avgjorde målet efter föredragning.
Föredraganden, RevSekr Östling, hemställde i betänkande att HD skulle fastställa HovR:ns beslut.
HD (JustR:n Smith, Warren, Barr, Gaines och Evans, referent) fattade slutligt beslut i enlighet med betänkandet.