Avtal mellan delägare av fastigheter har innehållit villkor som utgjort hinder mot försäljning enligt 6 § samäganderättslagen. Fråga om detta förhållande även utgjort hinder för utmätningssökande att jämlikt 8 kap 8 § UB utverka förordnande om att fastigheterna i deras helhet skall säljas.
För uttagande av Gränges Hedlund AB:s (bolaget) fordran hos B.L. utmätte kronofogdemyndigheten i Älvsborgs län, Alingsåskontoret, först B.L. tillhöriga hälften av fastigheterna Alingsås Vässenbo 1:34 och 1:39 i Alingsås kommun. Bolaget yrkade senare att hela fastigheterna skulle försäljas. Den andra hälften av fastigheterna var lagfaren på B.L:s hustru G.L..
B.L. motsatte sig yrkandet om försäljning av hela fastigheterna och anförde som grund härför följande. Alingsås TR dömde d 15 april 1987 till boskillnad mellan B.L. och G.L.. - I anledning av domen om boskillnad upprättades samma dag bouppteckning samt verkställdes bodelning. Bodelningen innebär att makarna tillskiftades hälften var av i bouppteckningen angiven egendom. - I bodelningen föreskrivs att lagen (1904:48 s 1) om samäganderätt ej skall tillämpas på den egendom som makarna äger gemensamt. - Eftersom reglerna om indragning förutsätter att samäganderättslagen är tillämplig, föreligger i detta fall hinder mot beslut om försäljning av hela fastigheterna.
Kronofogdemyndigheten anförde i beslut d 21 febr 1990: Vad frågan gäller är om en bestämmelse i ett avtal om att samäganderättslagen ej skall tillämpas är bindande för tredje man.
Såvitt kronofogdemyndigheten kan finna av kommentaren till UB är myndigheten oförhindrad att sälja hela fastigheterna efter yrkande av utmätningsborgenären, se Elliott - Smith - Stout, Utsökningsbalken och promulgationslag mm. En kommentar 2 uppl, 1987, s 263 f.
Kronofogdemyndigheten förordnar därför med stöd av 8 kap 8 § UB att hela fastigheterna Alingsås Vässenbo 1:34 och Alingsås Vässenbo 1:39 skall försäljas. Härigenom räknas enligt 8 kap 9 § UB hela fastigheterna som utmätta denna dag. Fastigheterna får emellertid inte säljas innan detta beslut vunnit laga kraft.
B.L. och G.L. anförde besvär i HovR:n för Västra Sverige och yrkade att förordnandet om försäljning skulle upphävas.
Bolaget bestred bifall till besvären.
Kronofogdemyndigheten avgav yttrande.
HovR:n (hovrättslagmannen Bolton, hovrättsrådet Grant och Bennett, referent) anförde i slutligt beslut d 10 okt 1990: Vad makarna B.L. och G.L. har avtalat sig emellan angående samäganderättslagens tillämplighet på deras gemensamt ägda egendom utgör enligt HovR:ns mening inte hinder mot att enderas borgenärer såsom utmätningssökande erhåller kronofogdemyndighetens förordnande enligt 8 kap 8 § UB att båda fastigheterna skall säljas i sin helhet.
HovR:n lämnar besvären utan bifall.
B.L. och G.L. (ombud jur kand M.B.) anförde besvär och yrkade att HD skulle upphäva förordnandet om försäljning av fastigheterna.
Bolaget bestred ändring.
Målet avgjordes efter föredragning.
Föredraganden, RevSekr Herrera, hemställde i betänkande att HD skulle fastställa HovR:ns beslut.
HD (JustR:n Anthony, Evans, Francis och Swanson) fattade följande slutliga beslut:
Skäl. B.L. och G.L. har i huvudsak anfört följande. I anledning av en dom på boskillnad mellan dem träffade makarna ett avtal om bodelning. I avtalet tillskiftades de bl a fastigheterna Vässenbo 1:34 och Vässenbo 1:39 med hälften vardera. De avtalade också att lagen (1904:48 s 1) om samäganderätt inte skulle tillämpas på den egendom de ägde gemensamt. Eftersom samäganderättslagen inte är tillämplig på deras gemensamma egendom föreligger hinder mot att med stöd av 8 kap 8 § UB dra in även G.L:s båda hälfter av fastigheterna i utmätningsförfarandet. Lagtexten innebär enligt sin ordalydelse att indragning inte kan ske i ett fall som det aktuella. Vidare åberopas att enligt artikel i av tilläggsprotokoll d 20 mars 1952 till Europakonventionen om de mänskliga rättigheterna envar fysisk eller juridisk persons rätt till sin egendom skall lämnas okränkt och ingen må berövas sin egendom annat än under förutsättningar som anges i lag.
Bolaget har i huvudsäk gjort gällande att ett sakrättsligt bindande avtal, som rör fast egendom, endast kan ingås i därför föreskriven ordning och under förutsättning att avtalet kommer till tredje mans kännedom genom inskrivning i fastighetsboken och att något sådant bindande avtal ej kan anses föreligga mellan B.L. och G.L.. Bolaget har vidare anmärkt att makarna L ingått bodelningsavtalet kort efter det att de fått kännedom om bolagets krav mot B.L..
Det av makarna L ingångna bodelningsavtalet kan ej få sådan verkan att samäganderättslagen inte till någon del blir tillämplig beträffande den egendom som de enligt avtalet skall äga samfällt. Avtalet får emellertid tilläggas den innebörden att makarna överenskommit att samäganderättsförhållandet inte får upplösas genom försäljning på offentlig auktion. Av 6 § samäganderättslagen följer att en sådan överenskommelse utgör hinder enligt den lagen mot försäljning av hela egendomen på ansökan av en av delägarna.
Enligt 8 kap 8 § UB kan kronofogdemyndigheten, om utmätning skett av andel i egendom som tillhör två eller flera och samäganderätts lagen är tillämplig, på yrkande av utmätningssökanden, gäldenären eller annan delägare förordna att hela egendomen skall säljas. Vidare föreskrivs att 6 och 7 §§ samäganderättslagen gäller i fråga om hinder mot försäljningen. Något undantag har därvid inte gjorts för det fallet att försäljning begärts av utmätningssökanden. Som UB:s bestämmelse är utformad får anses att även en sådan försäljning hindras av ett mellan delägarna träffat avtal om att försäljning av hela egendomen på offentlig auktion för deras gemensamma räkning inte får ske (jfr prop 1980/81:8 s 580 och Håstad, Sakrätt avseende lös egendom, 4 u s 53; se dock Elliott m fl, Utsökningsbalken, 2 u s 263 ff, och Smith, Utsökningsrätt, 2 u s 169 f). Besvären skall alltså bifallas.
HD:s avgörande. Med ändring av HovR:ns beslut upphäver HD kronofogdemyndighetens beslut om försäljning av fastigheterna Vässenbo 1:34 och Vässenbo 1:39 i Alingsås kommun.
Referenten, JustR Cunningham var skiljaktig i själva saken och ansåg att HD:s beslut efter meningen 'Något undantag har därvid inte gjorts för det fallet att försäljning begärts av utmätningssökanden.' skulle ha följande lydelse:
Frågan blir då om ett sådant avtalsvillkor som makarna ingått och som utgör hinder mot försäljning enligt 6 § samäganderättslagen genom hänvisningen till denna bestämmelse i 8 kap 8 § UB får anses binda utmätningssökanden så att försäljning av fastigheterna i deras helhet inte kan komma till stånd. Någon möjlighet att få ett dylikt avtalsvillkor antecknat i fastighetsboken med stöd av 20 kap 14 § JB torde ej föreligga. Med hänsyn till den offentlighetsprincip som gäller på fastighetsområdet kan ett sådant villkor inte tillerkännas sakrättslig verkan vid utmätning av fastighetsandel enligt 8 kap 8 § UB. På grund härav och då annat hinder inte heller föreligger är utmätningssökanden oförhindrad erhålla förordnande om försäljning av fastigheterna i deras helhet. G.L:s och B.L:s besvär skall lämnas utan bifall.