Tillstånd till befintlig och ändrad/utökad produktion vid ett pappersbruk-----Bolaget hade överklagat ett utredningsföreläggande avseende miljöpåverkan av transporter. Miljööverdomstolen (MÖD) fann att omfattningen av transporterna till och från bolagets anläggningar kunde motivera åtgärder för att motverka olägenheterna i anläggningens närområde. Emellertid krävdes bättre underlag för att kunna ta ställning till behov och möjligheter att föreskriva villkor. Enligt MÖD var tolkningen av begreppet närområde beroende av vilken typ av miljöpåverkan som transporterna gav upphov till varvid en genomgång gjordes av de olika emissionerna och dessas olika utbredningsområden. Den närmare avgränsningen av området borde i detta fall ske efter samråd mellan bolaget och tillsynsmyndigheten. MÖD ändrade endast lydelsen av föreläggandet.
Miljööverdomstolen ändrar miljödomstolens dom endast på följande sätt.
A. Tillståndet till ång- och kraftproduktion vid bolagets ång- och kraftcentral ändras så att eldning med fastbränsle även får ske med skogsbruksavfall.
B. Prövotidsföreskriften U 4 B. skall ha följande lydelse.
följande:
B. Bolaget skall redovisa den miljöpåverkan som transporterna till och från bolagets anläggningar kan orsaka i anläggningens närområde samt möjligheterna att genom val av transportslag eller transportlösningar minska denna påverkan. Redovisningen skall innehålla exempel på åtgärder och deras miljö- och kostnadsmässiga konsekvenser samt bolagets förutsättningar att genomföra dem.
C. Provisoriska föreskriften P 4 skall ha följande nya lydelse.
P 4. Utsläpp till luft av stoft från pannorna (P 6 och P 7) får, som riktvärde beräknat som timmedelvärde, inte överstiga 80 mg/Nm3 vid 10 % Bailey.
D. Villkor 6 skall ha följande nya lydelse.
6. Kemiska produkter samt farligt avfall skall förvaras i täta behållare med behövliga invallningar på tätt underlag och även i övrigt hanteras så att förorening genom spill eller andra typer av utsläpp förebyggs. Flytande kemiska produkter och flytande farligt avfall skall förvaras inom invallning som skall rymma den största behållaren plus 10 % av summan av de övriga behållarnas volym. Vid förvaring utomhus skall invallningen vara skyddad mot nederbörd eller dimensioneras för att rymma även 100 mm regn. Föreskrivna åtgärder skall vara genomförda senast den 30 september 2005.
E. Miljööverdomstolen upphäver villkorspunkten 10.
Holmen Paper AB (bolaget) har yrkat följande.
1. Tillståndet skall formuleras så att det uttryckligen framgår att det också innefattar rätt att elda skogsbruksavfall, i första hand i form av så kallad GROT och i form av bark.
2. Utredningspunkten U2 C rörande utsläpp från eldning av avfall skall undanröjas.
3. Utredningspunkten U4 B rörande miljöpåverkan från verksamhetsrelaterade transporter skall undanröjas.
4. Prövotidsföreskriften P3 rörande utsläpp av CO till luft skall i första hand undanröjs eller, i andra hand, ändras så att föreskrivet utsläppsvärde bestäms som årsmedelvärde i stället för som dygnsmedelvärde.
5. Prövotidsföreskriften P4 skall ändras så att föreskrivet begränsningsvärde avseende utsläpp till luft av stoft skall gälla som timmedelvärde i stället för som momentant värde.
6. Villkorspunkt 6 rörande hantering och lagring m.m. av hälso- och miljöfarliga kemiska produkter skall ändras till ett mer begränsat och preciserat villkor. Så som talan slutligen bestämts har bolaget godtagit den formulering som länsstyrelsen föreslagit nämligen:
”Kemiska produkter samt farligt avfall skall förvaras i täta behållare med behövliga invallningar på tätt underlag och även i övrigt hanteras så att förorening genom spill eller andra typer av utsläpp förebyggs. Flytande kemiska produkter skall förvaras inom invallning som skall rymma den största behållaren plus 10 % av summan av de övriga behållarnas volym, om inte tillsynsmyndigheten har medgett annat efter risk- och konsekvensutredning. Vid förvaring utomhus skall, om inte tillsynsmyndigheten medgett annat, invallningen vara skyddad mot nederbörd”, med tillägget: Föreskrivna åtgärder skall vara genomförda senast den 30 september 2005.
7. Villkorspunkt 10 rörande besiktning skall undanröjas.
I miljödomstolens domskäl sägs att en avgränsning av de bränslen som bör få förbrännas i verksamheten bör ske och följa de bestämmelser om undantag som finns i EG-direktiv 2000/76/EG om förbränning av avfall, avfallasförbränningsdirektivet. Domens definitioner av tillåtna fastbränslen är således hämtade från avfallsförbränningsdirektivet, artikel 2 2. a) iii) och iv). I artikel 2 2. a) i) anges också bland de avfall som får användas i anläggningar som undantas från direktivets tillämpningsområde bland annat skogsbruksavfall. Även denna typ av avfall används av bolaget och måste därför tillåtas för användning i bolagets fastbränslepanna.
Miljödomstolens utredningsåläggande innebär i praktiken att regleringen i avfallsförbränningsdirektivet om vilka anläggningar som undantas från direktivets tillämpningsområde, på grund av att dessa anläggningar endast använder speciella bränslen, sätts åsido. En sådan reglering skulle medföra en påtaglig risk för konkurrensnackdelar mellan verksamheter bedrivna i Sverige och i övriga EU. Miljödomstolen har endast tagit hänsyn till vad som utgör bästa tillgängliga teknik men inte till vilka förutsättningar som gäller för bolagets panna med avseende på t.ex. emissioner och teknisk standard. Pannan försågs med elfilter så sent som 2000 genom en investering på ca 15 mkr. För att kunna reducera emissionerna ytterligare i väsentlig grad skulle mycket omfattande ombyggnader av pannan vara nödvändiga. Investeringar om flera tiotals miljoner kronor skulle sannolikt erfordras. Någon grund för att kräva de föreskrivna utredningarna finns då knappast. Miljödomstolens utredningskrav är orimligt långtgående och bör undanröjas. Bolaget är dock berett att utreda möjligheterna att anpassa utsläppen till luft från panna P6 till direktivets utsläppsregler vad gäller kväveoxider, kolmonoxid och stoft. Utredningarna kan redovisas vid den tidpunkt miljödomstolen föreskrivit.
Transporter utgör en typ av följdföretag till den tillståndsprövade verksamheten. Vid tillståndsprövningen måste dock en rimlig avgränsning göras av följdföretagen, så att endast följdföretag som har ett omedelbart samband med den tillståndsprövade verksamheten beaktas. De utredningar rörande transporter som avses i den överklagade utredningspunkten faller helt utanför området för tillämpningen av 16 kap. 7 § miljöbalken varför stöd för villkorsreglering av dessa transporter inte finns i lagstiftningen. Vid detta förhållande kan heller inte frågan göras till föremål för ett prövotidsförfarande. Bolaget utför inga transporter i egen regi. Bolaget köper in transporttjänster avseende delar av uttransporterna av bolagets produkter. Bolaget har dock inte full rådighet över dessa transporter. Villkor i tillståndsdomar är straffsanktionerade. Det är därför en förutsättning att verksamhetsutövaren har rådighet över det som regleras i ett villkor. Miljökrav på transporter bör istället riktas mot transportföretagen i form av generella konkurrensneutrala regler för hela EU. Bolaget har inom ramen för det allmänna villkoret åtagit sig att arbeta för att minska transporternas miljöpåverkan. Detta åtagande är tillräckligt. Utredningsföreskriften kan inte resultera i villkor för den prövade verksamheten (jfr NJA 2004 s. 421).
Utsläppen av kolmonoxid under första halvåret 2002 har överstigit halten 500 mg/Nm3 under 30 % av aktuella dygn. Detta gäller utsläppen från fastbränslepannan P6. Motsvarande utsläpp från oljepannan P7 ligger på mellan 100 och 200 mg/Nm3 som dygnsmedelvärden, vilket sänker medelvärdet vid samtidig drift av båda pannorna. Eftersom oljepannan ofta inte utnyttjas, vilket i synnerhet gäller sommartid med det lägre energibehov som då föreligger, måste en föreskrift rörande utsläpp av kolmonoxid utgå från de utsläppsnivåer som gäller vid drift av enbart fastbränslepannan i enlighet med vad som ovan redovisats. Drift av enbart fastbränslepannan kommer att bli än mer frekvent förekommande efter nedläggning av sulfitfabriken. Mellan utsläpp av kväveoxider och utsläpp av kolmonoxid föreligger ett omvänt samband. Detta innebär att om bolaget sänker utsläppen av kolmonoxid medför detta förhöjda utsläpp av kväveoxider över tillåten nivå. Med hänsyn till genomsnittsberäkningen skulle bolaget kunna innehålla föreskriften på årsbasis istället för dygnsbasis.
Prövotidsföreskriften skulle kunna accepteras för panna P6 . Även stoftutsläppen från panna P7 ligger normalt under 80 mg/Nm3. Förhöjda utsläpp förekommer emellertid under vissa förhållanden vid start av pannan. Bolaget saknar i dag möjlighet att innehålla föreskriften vid lastförändringar och sotning m.m. Föreskriften kommer därför att med jämna mellanrum överskridas. Även om föreskriften är formulerad som ett riktvärde kan det inte vara rimligt att överskridanden blir ofrånkomliga. Föreskriven utsläppsnivå måste därför få beräknas på en något längre tidsbas. Timmedelvärde är därför skäligt.
Bolaget kan inte acceptera, som villkoret enligt sin ordalydelse måste förstås, att lokaler med processkar och reningsanläggningar skall invallas och, vad gäller anläggningar utomhus, förses med skärmtak eller liknande anordning till skydd mot regnvatten. I begreppet processkar ingår i vart fall massa-, utskotts- och bakvattenkar. Att invalla alla dessa processkar skulle innefatta ett mycket omfattande arbete. Arbetet skulle dessutom vara onödigt eftersom överrinningar från dessa anläggningsdelar är av samma karaktär som avloppsvatten och skulle samlas upp i brukets avloppsvattensystem. Att invalla och bygga tak över bioreningstorn och sedimenteringsbassäng vore även det ett mycket omfattande byggnadsarbete. Villkoret bör preciseras. Tillsynsmyndigheten bör även kunna ge dispens från villkoret.
Den typ av detaljregleringar som villkoret representerar bör normalt inte ingå bland villkoren för tillståndet. Behov av att enkelt kunna ändra innehållet i villkoret kan uppstå varför frågan om besiktningar i ett kontrollprogram i stället bör regleras i ett kontrollprogram.
Länsstyrelsen tillstyrker bolagets yrkande. Fastbränsleeldning ersätter fossila bränslen och länsstyrelsen finner inte skäl till att tillståndet inte uttryckligen omfattar även rätt att elda skogsbruksavfall, i första hand i form av så kallad GROT och i form av bark.
Nämnden ser ingen nackdel med att bolaget medges att tillvarata den resurs som skogsbruksavfallet utgör under förutsättning att föreskrivna villkor kan innehållas.
Länsstyrelsen anser att det är viktigt att alla utsläpp är kartlagda och att alla de villkor fastställs som är motiverade från miljösynpunkt. Mätningar enligt U 2 C bör därför utföras och förslag till slutliga villkor lämnas.
Nämnden tillstyrker bolagets förslag om utredning för att anpassa utsläppen från panna P6 till EU-direktivets utsläppsregler för samförbränningsanläggningar vad gäller kväveoxider, kolmonoxid och stoft.
Länsstyrelsen föreslår följande slutliga villkor. ”En handlingsplan skall finnas för minskad miljöpåverkan från transporter av råvaror, produkter och personal. En sammanfattande utvärdering skall årligen tillställas tillsynsmyndigheten i anslutning till miljörapporten.” Handlingsplanen bör vara bred.
Miljödomstolens villkor om miljöanpassad utveckling av transporter är angeläget. Som bolaget påpekar kan dock transportverksamheten vara svåröverskådlig och svår att reglera. Kravformuleringar vid upphandling av transporter kan bidra till en positiv utvecklig inom transportbranschen.
Kolmonoxidmätningarnas miljömässiga betydelse är främst att tillförsäkra full-ständig förbränning. Ett visst samband finns mellan CO och NOx. Båda bör vara så låga som möjligt. Mätparametern CO är en styrparameter. Därför bör tidsbasen inte sättas längre än ett dygn. En genomsnittsberäkning för flera pannor samt årsmedelvärde är inte lämpliga i fråga om begränsningsvärden. Om Miljööverdomstolen skulle finna att det överklagade begränsningsvärdet är för strängt skulle villkoret kunna kompletteras med att tillsynsmyndigheten får medge något högre riktvärde om bolaget trots rimliga tekniska intrimningar och åtgärder inte kan hålla värdet. Sådana medgivanden bör dock vara tidsbegränsade.
Länsstyrelsen kan godta bolagets yrkande om att stoftvillkoret skall gälla som timmedelvärde. Ett tillägg bör dock göras innebärande att bolaget skall trimma in rutiner och teknik så att momentana stoftutsläpp i samband med lastförändringar, sotning m.m. minimeras. Uppföljning bör sedan ske inom de årliga miljörapporternas ram.
Länsstyrelsen föreslår att villkoret formuleras såsom framgår under bolagets yrkanden, punkten 6.
Miljödomstolens villkor är berättigat. Det är dock rimligt att tillsynsmyndigheten ges befogenhet att medge sådana undantag som bedöms godtagbara, exempelvis beträffande de processkar som bolaget har invändningar om.
Va-verket har förståelse för att bolaget vill undvika en villkorsformulering som kan tolkas som om det skall byggas tak över sedimenteringsbassängen och bioreningsanläggningen och anser att bolagets förslag till villkor kan fastställas.
Räddningsverket föreslår följande lydelse av villkorspunkt 6. ”Invallningar till skydd mot ofrivilliga utsläpp vid hantering av miljöfarliga kemikalier och farligt avfall skall finnas. Om förvaring av miljöfarliga kemikalier eller farligt avfall sker utomhus skall invallningar förses med skärmtak eller liknande anordning till skydd mot regnvatten. Villkoret skall vara genomfört senast två er efter lagakraftvunnen dom. Tillsynsmyndigheten får med stöd av 22 kap. 25 § miljöbalken meddela de ytterligare villkor som behövs beträffande kompletterande åtgärder.”
Länsstyrelsen och nämnden anser att bolagets yrkande kan bifallas.
Bolaget vidhåller i första hand sitt yrkande om undanröjande av utredningsföreskriften. I andra hand om miljööverdomstolen anser att ett villkor om externa transporter bör föreskrivas, kan bolaget godta av länsstyrelsen föreslaget slutligt villkor. Dock måste personaltransporter undantas från bolagets ansvarsområde eftersom bolaget saknar faktiska och rättsliga möjligheter att bestämma över sådana transporter.
Skulle Miljööverdomstolen inte anse sig kunna medge vare sig bolagets förstahands- eller andrahandsyrkande tillstyrker bolaget länsstyrelsens förslag att tillsynsmyndigheten i angivna situationer får medge högre riktvärde under begränsad tid. Denna tid bör dock inte vara kortare än sex månader för att täcka in de perioder då överskridanden kan befaras. Delegationen till tillsynsmyndigheten bör dock inte i övrigt innefatta någon begränsning av vilket avsteg från föreskriften som tillsynsmyndigheten får medge.
Bolaget godtar länsstyrelsens föreslagna tillägg. Bolaget anser dock att en föreskrift om hur trimningsarbetet skall följas upp inte behöver föreskrivas. Det bör kunna regleras inom ramen för kontrollprogrammet.
gäller eldning av fastbränsle utvidgas till att omfatta även skogsbruksavfall. Miljööverdomstolen delar miljödomstolens uppfattning att avgränsning av de bränslen som får förbrännas i ång- och kraftcentralen bör följa de bestämmelser om undantag som finns i avfallsförbränningsdirektivet. Eftersom skogsbruksavfall omfattas av sådant undantag (art. 2 2. a) i)) och då det inte föreligger något hinder mot att tillståndet uttryckligen även innefattar rätt att elda skogs-bruksavfall bör tillståndet i denna del ändras i enlighet med bolagets talan.
Miljööverdomstolen anser att det föreligger skäl att genomföra de utredningar rörande utsläpp till luft från eldning av avfall som miljödomstolen föreskrivit i utredningspunkten U2 C. De genomförda utredningarna ligger sedan till grund för bedömningen av vilka slutliga villkor som skäligen bör föreskrivas för utsläppen från panna P 6.
Högsta domstolen har i rättsfallet NJA 2004 s. 421 tagit ställning till i vilken utsträckning transporter till och från en miljöfarlig verksamhet skall beaktas vid prövningen. Av domen framgår bl.a. följande.
Transporter till och från en anläggning kan utgöra ett s.k. följdföretag som kan beaktas vid prövningen av en miljöfarlig verksamhet under förutsättning att transporterna har ett omedelbart samband med den tillståndsprövade verksamheten.
Vid villkorsskrivning gäller generellt att bara sådana villkor som tillståndshavaren har faktiska och rättsliga möjligheter att genomdriva kan aktualiseras. Enligt vad Högsta domstolen uttalat i domen är det inte rimligt att den som söker tillstånd skall redovisa och ansvara för miljökonsekvenserna av långväga transporter när dessa rör sig på stort avstånd från den prövade miljöfarliga anläggningen och där endast utgör en liten del av den totala trafiken och olägenheterna från denna. Något stöd i miljöbalkens reglering och lagmotiv för att det normalt skulle vara motiverat att meddela villkor i ett tillståndsbeslut som skulle innebära ett slags indirekt reglering av transportsektorn, t.ex. särskilda av-gaskrav på lastbilar och fartyg, finns inte enligt Högsta domstolen.
Miljööverdomstolen har därefter prövat frågor om villkor för transporter i bl.a. domar 2004-06-30 i M 10499-02 samt 2004-12-23 i M 9337-02 och M 2538-03. Mot bakgrund av vad Högsta domstolen slagit fast samt Miljööverdomstolens nyss nämnda domar gör Miljööverdomstolen följande bedömning av transporternas betydelse för prövningen av verksamheten vid Wargöns bruk.
Transporter av råvaror till Wargöns bruk, respektive transporter av slutprodukter från bruket sker huvudsakligen via landsvägstrafik. En mindre del råvaror och produkter transporteras även via fartyg och järnväg. Järnvägstransporterna kommer dock enligt vad bolaget uppgett att upphöra helt. Transporterna ger upphov till störningar i form av buller och av utsläpp till luft av bl.a. fossil koldioxid, kväveoxider, kolväten, svaveldioxid och stoft.
När det gäller försurande ämnen (svaveldioxid och kväveoxider), ämnen som ger upphov till fotokemiska oxidanter (kväveoxider och kolväten) och carcinogena ämnen (vissa kolväten och stoft) är varje tillskott till miljön av betydelse. Det är den totala belastningen som är av största intresse och det är den som bör redovisas och som åtgärder och regleringen bör syfta till att minska.
Förutom att kväveoxider har försurande egenskaper, verkar gödande och deltar i bildningen av fotokemiska oxidanter, har de också direkta hälsoeffekter vid höga halter. Halterna kan uppkomma där det är täta transporter och effekterna är därför ganska lokala. Åtgärderna bör syfta till att begränsa höga halter.
Stoft, eller partiklar, kan ge upphov till olika miljöeffekter. Dessa beror på stoftets kemiska eller fysikaliska egenskaper. Exempelvis är partiklarnas form och storlek av avgörande betydelse för uppkomsten av hälsoeffekter. Höga halter av stoft som genereras genom transporter har visat sig vara skadliga för hälsan.
Koldioxid är en växthusgas som har global effekt. Den har alltså inga toxiska effekter lokalt eller regionalt. Det är enbart det totala utsläppen av koldioxid som har ett miljöintresse.
Buller kan vara en betydande störning med effekter på människors hälsa som sömnstörningar, hörselnedsättningar och blodtryckshöjningar. Buller har en lokal karaktär och upphör när källan försvinner. Beroende på transportslaget, omgivningens bebyggelse och karaktär m.m. kan det vara angeläget att begränsa bullertoppar eller en konstant hög bullernivå (vägbrus).
Omfattningen av transporterna till och från bolagets anläggning och olägenheterna av dessa kan motivera åtgärder för att motverka olägenheterna i anläggningens närområde. För att kunna ta ställning till behovet och möjligheterna att föreskriva villkor krävs emellertid ett bättre underlag än vad som nu finns.
Miljööverdomstolen har i detta och andra mål diskuterat tolkningen av begreppet närområde som anges i ovan nämnda dom av Högsta domstolen och hur detta skall avgränsas på lämpligt sätt vid redovisningen. En utgångspunkt för Miljööverdomstolen har då varit vilken typ av miljöpåverkan som transporterna kan ge upphov till. För buller t.ex. bör närområdet kunna begränsas till det område som störs av buller från anläggningen och detta område kan lätt bestämmas genom bullermätningar eller bullerberäkningar.
När det gäller de luftburna föroreningarna från en anläggning bör på motsvarande sätt som för buller en avgränsning av närområdet göras till det område som påverkas av utsläppen från anläggningen. Det rör sig då emellertid om ett betydligt större område, inom vilket en miljöpåverkan från anläggningen kan påvisas. Hur stort detta område är, är inte bara beroende av avståndet från anläggningen utan också av omgivningens beskaffenhet och den förhärskande vindriktningen inom området. Det är därför rimligt att bolaget redovisar miljöpåverkan från transporterna av dessa ämnen inom det område som i övrigt påverkas av utsläppen från bolagets anläggningar. Den påverkan som sker på omgivningen både från bolagets fasta anläggningar och transporterna till och från dem kommer alltså att kunna beaktas vid miljöprövningen och bör därför också redovisas i den beskrivning av miljökonsekvenserna som bolaget är skyldigt att lämna. Den närmare avgränsningen av området bör i detta fall göras efter samråd mellan bolaget och tillsynsmyndigheten.
Miljööverdomstolen anser sammanfattningsvis att det krävs ett bättre underlag för att det skall vara möjligt att ta ställning till vilka villkor som eventuellt behövs till följd av transporterna till och från anläggningen. Underlaget bör nu tas fram inom ramen för ett prövotidsförordnande när så inte skett inom ramen för ansökan. Bolaget bör åläggas att under prövotiden utreda och till miljödomstolen redovisa de uppgifter som anges ovan i domslutet under punkten B.
Föreskriften för kolmonoxid är som länsstyrelsen anför en styrparameter. Mätningarna sker för att undersöka om förbränningen är fullständig. Om förbränningen är ofullständig bör detta upptäckas och åtgärdas inom en kort tidsperiod. Den provisoriska föreskriften för CO bör därför inte upphävas eller ändras till att gälla som årsmedelvärde. Prövotidsredovisningen får ligga till grund för bedömningen av hur ett eventuellt slutligt villkor för CO bör utformas.
Miljööverdomstolen finner att det är rimligt att riktvärdet för stoftutsläpp i den provisoriska föreskriften P4 anges som timmedelvärde. Det är dock viktigt, som länsstyrelsen anför, att bolaget ser över rutiner och teknik så att momentana utsläpp i samband med lastförändringar, sotning m.m. minimeras. Frågan om sådana åtgärder bör dock lämpligen regleras i kontrollprogrammet.
Länsstyrelsen har föreslagit en ny formulering av villkor 6 som har accepterats av bolaget. Den nya formuleringen bör fastställas men beträffande skyddet mot nederbörd bör enligt Miljööverdomstolen bolaget ges en möjlighet att, som alternativ till annat skydd, i stället utöka invallningens volym så att 100 mm regn kan innehållas. En sådan utökning av volymen är enligt Miljööverdomstolen tillräcklig för att eliminera risken av att invallningens kapacitet för utläckande kemikalier och farligt avfall minskas till följd av nederbörd. Med detta tillägg saknas skäl att förordna att tillsynsmyndigheten får medge undantag från kravet på nederbördsskydd. Inte heller för villkoret i övrigt finns det skäl till ett sådant förordnande. Det är dock viktigt att bolaget ser över rutiner och teknik för skötsel av invallningen så att denna fungerar som avsett. Frågan om sådana åtgärder bör dock lämpligen regleras i kontrollprogrammet.
Villkor 10 bör upphävas och frågan bör istället regleras inom ramen för kontrollprogrammet av de skäl som bolaget har anfört.
I avgörandet har deltagit hovrättslagmannen Wong, miljörådet Carroll, hovrättsrådet Lee, referent samt hovrättsassessorn Fisher. Enhälligt.
tillstånd till nuvarande och ändrad/utökad produktion vid Wargöns Bruk i Vänersborgs kommun, Västra Götalands län.
Miljödomstolen, som godkänner den i målet redovisade miljökonsekvensbeskrivningen, lämnar Holmen Paper AB tillstånd enligt miljöbalken att vid bolagets anläggningar i Vargön tillverka 70 000 ton slipmassa och 160 000 ton bestruket papper per år samt att till utgången av år 2005 årligen tillverka 48 000 ton peroxidblekt sulfitmassa. Tillstånd lämnas också till ång- och kraftproduktion vid bolagets ång- och kraftcentral i bolagets två pannor för eldning med olja (44 MW) och eldning med träbränslen eller olja (22 MW) samt i en mottrycksturbin (6,7 MW) för elproduktion. Eldning med fastbränsle får dock endast ske med fiberhaltigt avfall från produktion av nyfiberpappersmassa och från pappersproduktionen samt med utsorterat rent trä- och pappersavfall. Tillstånd lämnas slutligen också till att, utöver eget processavloppsvatten, ta emot och i den egna reningsanläggningen för processavloppsvatten behandla avloppsvatten från LignoTech AB:s ultrafilteringsanläggning.
Miljödomstolen överlåter med stöd av 22 kap. 25 § tredje stycket miljöbalken åt tillsynsmyndigheten att fastställa villkor angående kontroll av verksamheten.
Miljödomstolen uppskjuter med stöd av 22 kap. 27 § miljöbalken under en prövotid fastställandet av slutliga villkor för buller och utsläpp till luft och vatten, för miljöpåverkan från bolagets energi- och transportförsörjning samt för frågor om återföring av aska till skogsmark. Under prövotiden gäller följande utredningsvillkor.
U 1. Bolaget skall under prövotiden för utsläppen till vatten utreda följande:
A. Processavloppsvattnets innehåll av föroreningar efter nedläggning av sulfitmassatillverkningen samt möjliga åtgärder för att minimera utsläppen av föroreningar till Göta älv med processavloppsvattnet. Utredningen skall omfatta undersökningar av avloppsvattnets innehåll av syreförbrukande och suspenderade ämnen, närsalter, toxiska, bioackumulerbara, svårnedbrytbara ämnen och bakterier samt vattnets effekter på fisk vad avser subletala störningar samt reproduktionstörningar på för recipienten relevanta organismer. Utredningen skall också avse hushållningsaspekter, såsom förbrukning av kemikalier, uppkomst av avfall samt energiförbrukning vid olika slag av reningsprocess och -kemikalier. Utredningen skall utmynna i förslag till åtgärder och till villkor för utsläppen. Villkorsvärden som föreslås skall grundas på en statistisk analys av utsläppsuppgifter från utredningstiden.
B. Mängd och innehåll av föroreningar i avlopp från smetkök, i dagvatten från hela fabriksområdet och överskottsvatten från vedhanteringen. Bolaget skall inge förslag till åtgärder för att så långt som möjligt begränsa utsläppen till yt- och grundvatten från dessa samt från förorenat släckvatten.
U 2. Bolaget skall under prövotiden för utsläppen till luft utreda följande:
A. Möjligheter och kostnader för att övergå till s.k. WRD-olja eller annan olja med motsvarande svavelhalt i syfte att nedbringa utsläppen av svaveldioxid från oljeeldning.
B. Möjliga åtgärder samt kostnader för att minimera stoftutsläpp från oljeeldning på så sätt att utsläppet normalt, såväl vid uppstart som drift inte överstiger 50 mg/Nm3.
C. Utsläppen från eldning av avfall från produktion m.m. (kombinationspanna P 6) med avseende på de parametrar som omfattas av regler för samförbränningsanläggningar enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/76/EG av den 4 december 2000 om förbränning av avfall samt lämna förslag till slutliga villkor avseende dessa parametrar.
U 3. Bolaget skall under prövotiden för buller utreda möjligheter och kostnader för att reducera bullerimmissionen vid närmast belägna bostäder ytterligare, utöver vad som framgår av provisorisk föreskrift P 6.
U 4. Bolaget skall under prövotiden avseende hushållningsfrågor utreda följande:
A. Möjligheterna att öka andelen av de olika processenheternas energiförsörjning som baseras på energikällor som inte ger upphov till nettotillförsel av koldioxid till atmosfären. Möjligheter och kostnader för olika alternativ skall redovisas.
B. Möjligheterna att, genom val av lämpligt transportslag och genom nyttjande av bästa fordonsteknik eller genom att ställa krav vid upphandling av transporttjänster, direkt och indirekt i samband med inköp av råvaror minimera miljöpåverkan från verksamhetsrelaterade transporter.
C. Möjligheterna att, efter ev. åtgärder i fastbränsleeldningen från densamma ta ut en aska av sådan kvalitet att den kan spridas på skogsmark samt tekniska möjligheter och kostnader för ett sådant bortskaffningsförfarande.
Utredningarna skall planeras och genomföras i samråd med länsstyrelsen samt, vad avser processavloppsvattnets bakterieinnehåll, med Göteborgs VA-verk.
Redovisning av utredningarna samt förslag till slutliga villkor skall lämnas till miljödomstolen senast två år efter nedläggning av sulfitmassaproduktionen, dock senast den 1 november 2007. Utredningar om hantering av vatten från smetkök, vedhantering, dagvatten och släckvatten samt processavloppsvattnets bakteriepåverkan skall dock delredovisas för länsstyrelsen senast den 28 oktober 2004. Länsstyrelsen får därefter besluta om provisoriska föreskrifter för dessa utsläpp, att gälla tills domstolen beslutar annat.
Under prövotiden och till dess miljödomstolen beslutat annat skall följande provisoriska föreskrifter gälla.
P 1. Utsläpp till vatten från massa- och papperstillverkningen får, så länge sulfitmassatillverkning pågår, dock längst till och med den 31 december 2005, inte överstiga följande värden:
P 2. Utsläpp till luft av kväveoxider, räknat som kvävedioxid, från kombinationspannan (P 6) och från oljepannan (P 7) och får som riktvärde1) inte överstiga 100 mg/MJ tillfört bränsle beräknat som medelvärde för senast gångna tolvmånadersperiod.
P 3. Utsläpp av CO till luft från kombinationspannan (P 6) och från oljepannan (P 7) får som riktvärde1) beräknat som dygnsmedelvärde inte överstiga 500 mg/Nm3 vid 13 % Bailey.
P 4. Utsläpp till luft av stoft från pannorna (P 6 och P 7) får, som riktvärde, inte överstiga 80 mg/Nm3 vid 10 % Bailey.
P 5. Buller från anläggningen skall så länge sulfitmassatillverkning pågår, dock längst till och med den 31 december 2005, begränsas så att ljudnivån vid de närmast belägna bostadshusen inte överstiger följande riktvärden1) :
Om bullret från verksamheten nattetid (kl 22 - 07) innehåller impulsljud eller hörbara tonkomponenter skall ovanstående ekvivalenta ljudnivå sänkas med 5 dBA-enheter. I samband med underhåll, reinvesteringar och nyinvesteringar skall de nya komponenterna anpassas efter bullernivå som är 5 dBA-enheter lägre än dem som anges nedan (P 6).
P 6. Buller från anläggningen skall efter att sulfitmassatillverkning har upphört, dock senast fr.o.m. den 1 januari 2006, begränsas så att ljudnivån vid de närmast belägna bostadshusen inte överstiger följande riktvärden1) :
Om bullret från verksamheten nattetid (kl 22 - 07) innehåller impulsljud eller hörbara tonkomponenter skall ovanstående ekvivalenta ljudnivå sänkas med 5 dBA-enheter.
I samband med underhåll, reinvesteringar och nyinvesteringar skall de nya komponenterna anpassas efter bullernivå som är 5 dBA-enheter lägre än ovannämnda.
För tillståndet skall gälla följande villkor.
1. Om inte annat följer av övriga villkor skall verksamheten, inklusive åtgärder för att uppfylla miljöbalkens mål, bedrivas i huvudsaklig överensstämmelse med vad bolaget i ansökningshandlingarna och i övrigt i målet angivit eller åtagit sig.
2. De gasol- och svaveldioxidcisterner som kommer att vara kvar i verksamheten efter nedläggning av sulfitmassaproduktionen skall flyttas snarast möjligt, dock senast sex månader efter det att sulfitmassatillverkningen upphört. Cisternernas placering samt ev. säkerhetsåtgärder i anslutning till dessa skall planeras i samråd med räddningsverket och tillsynsmyndigheten.
3. Produktionen vid de anläggningar som är anslutna till avloppsvattenreningen får drivas vidare i högst ett dygn vid driftstopp i reningsverkets steg för kemisk fällning.
4. Användningen av komplexbildare av typ DTPA och EDTA får som årsmedelvärde inte överstiga 2,0 kg per ton blekt massa.
5. Utsläppet av processvavel från skrubber i sulfitfabriken får som riktvärde högst uppgå till 3 kg SO2 per ton sulfitmassa beräknat som månadsmedelvärde samt som gränsvärde, beräknat som medelvärde för senast gångna tolvmånadersperiod.
6. Anordningar till skydd mot ofrivilliga utsläpp vid hantering och lagring av hälso- och miljöfarliga kemiska produkter inklusive farligt avfall skall finnas. Lagrings- och uppställningsplatser för hälso- och miljöfarliga kemiska produkter, flytande farligt avfall samt lokaler med processkar och reningsanläggningar skall vara utformade på ett sådant sätt att minst volymen av den största behållaren samt 10 % av övrig lagrad volym kan innehållas inom exempelvis en invallning. Om förvaring sker utomhus, skall invallningen förses med skärmtak eller liknande anordning till skydd mot regnvatten. Förvaring skall ske på ett sådant sätt att tillträde förhindras för obehöriga. Förvaring av farligt avfall i fast form skall ske i tät behållare under tak och på ett sådant sätt att tillträde förhindras för obehöriga. Villkoret skall i sin helhet vara uppfyllt senast den 31 december 2003.
7. Livsfarliga och mycket farliga produkter enligt kemikalieinspektionens föreskrifter om kemiska produkter och biotekniska organismer (KIFS 1998:8) skall förvaras inlåsta i särskilt utrymme.
8. Bolaget skall utan dröjsmål anmäla eventuella planer på att avsluta hela eller delar av verksamheten. Eventuella kemikalier och farligt avfall skall då tas omhand på ett miljöriktigt sätt och i enlighet med gällande lagstiftning. Bolaget skall vidare i samråd med tillsynsmyndigheten undersöka om marken på fastigheten är förorenad.
9. Förslag till kontrollprogram enligt vilket verksamhetens miljöpåverkan skall följas upp skall upprättas av bolaget och insändas till tillsynsmyndigheten i fyra exemplar senast det datum som tillsynsmyndigheten bestämmer. Bestämmelserna i förordningen (1998:901) om verksamhetsutövares egenkontroll skall inarbetas i kontrollprogrammet.
10. Förstagångsbesiktning av anläggningar och verksamhet skall utföras av utomstående besiktningsman senast sex månader efter det att verksamheten har satts igång. Därefter skall besiktning av anläggningar och verksamhet utföras en gång per år eller med ett annat intervall som tillsynsmyndigheten bestämmer. Förslag till besiktningsman och program för besiktningen skall inlämnas till tillsynsmyndigheten i god tid före besiktningen.
1) Med riktvärde avses ett värde, som om det överskrids, skall föranleda bolaget att vidta de åtgärder som behövs för att förhindra att överskridandet upprepas.
2) Med gränsvärde avses ett värde som aldrig får överskridas.
Miljödomstolen överlåter med stöd av 22 kap. 25 § tredje stycket miljöbalken åt tillsynsmyndigheten att fastställa villkor angående kontroll av verksamheten.
Tillståndet får tas i anspråk även om domen inte vunnit laga kraft.
Holmen Paper AB, som ingår i Holmenkoncernen, driver ett pappersbruk i Vargön i Vänersborgs kommun, Västra Götalands län. Verksamheten omfattar en anläggning för produktion av peroxidblekt slipmassa, en anläggning för peroxidblekt och oblekt sulfitmassa samt en pappersmaskin för bestruket tryckpapper. I pappersbruket utnyttjas även inköpt sulfatmassa. Tidigare ingick också en anläggning för framställning av ligninprodukter, men denna ägs och drivs numera av LignoTech Sweden AB.
Genom beslut 1998-05-06 (61/98) lämnade Koncessionsnämnden för miljöskydd bolaget tillstånd att vid bruket i Vargön producera slipmassa (45 000 ton per år), sulfitmassa (48 000 ton per år), returpappermassa (5 000 ton per år) samt bestruket papper (150 000 ton per år). Tillståndet omfattade peroxidblekning av sulfit- och slipmassorna samt rätt för bolaget att ta emot och behandla avloppsvatten från den lignintillverkning som LignoTech AB bedriver inom området.
Koncessionsnämnden sköt upp avgörandet av vilka villkor som skulle gälla för dels utsläpp till vatten, dels utsläpp av svaveldioxid och kväveoxider till luft. Bolaget ålades att senast den 1 juni 2001 till Koncessionsnämnden redovisa resultatet av utredningar avseende ovan nämnda utsläpp. Utredningen avseende utsläpp till vatten skulle omfatta utsläpp av syreförbrukande, gödande och suspenderade ämnen samt bakterier. För utredningen avseende utsläpp till vatten angavs följande målnivåer (utredningsföreskrift U2):
Utredningen avseende utsläpp till luft skulle omfatta utsläpp av svaveldioxid och kväveoxider från pannorna P6 och P7 genom tillsats av urea eller bikarbonat. Utredningen skulle avse tekniska och ekonomiska förutsättningar att nå följande nivåer vad gäller utsläpp av kväveoxider (utredningsföreskrift U6):
Bolaget ålades slutligen att lämna förslag till slutliga villkor i de uppskjutna frågorna.
Koncessionsnämnden meddelade provisoriska föreskrifter för utsläpp till luft och vatten samt slutliga villkor för de delar av verksamheten och utsläpp m.m. som inte omfattades av de uppskjutna frågorna. I en av de provisoriska föreskrifterna (P2) ålades bolaget bl.a. att det diffusa utsläppet av svaveldioxid skulle minskas genom ombyggnad av syratorn för rening. Efter idrifttagandet av syratorn som svaveldioxidskrubber fick utsläppen inte överstiga 3,0 kg SO2 per ton sulfitmassa som årsmedel- och riktvärde.
Koncessionsnämndens ärende har därefter överlämnats till miljödomstolen och har här målnummer M196-99.
Den 14 december 2000 inkom bolaget till miljödomstolen med en hemställan om att Koncessionsnämndens beslut (61/98) skulle upphävas med avseende på däri föreskriven tidpunkt för redovisning av prövotidsutredningar. Bolaget hemställde att miljödomstolen skulle vilandeförklara målet i avbidan på prövning av en planerad ansökan om nytt tillstånd för produktionen vid Wargöns Bruk. Hemställan innefattade att bolaget skulle befrias från skyldighet att vidta åtgärder för omhändertagande av diffusa utsläpp av svaveldioxid under vilandeförklaringen. Genom dom den 19 mars 2001 biföll domstolen bolagets yrkanden.
Yrkanden m.m.
Bolaget har ansökt om tillstånd enligt miljöbalken att ändra verksamheten på så sätt att produktionen av slipmassa ökar från 45 000 ton till 70 000 ton per år, att tillverkningen av bestruket tryckpapper ökar från 150 000 ton till 160 000 ton per år samt att sulfitmassaproduktionen (48 000 ton per år) upphör senast vid utgången av år 2005. Bolaget har vidare angett att man inte har för avsikt att ianspråkta tidigare givet tillstånd för produktion av returfibermassa (5 000 ton per år). Till ansökan har fogats en miljökonsekvensbeskrivning och en säkerhetsrapport.
Tidigt samråd har den 14 september 2000 skett med länsstyrelsen i Västra Götalands län och med de enskilda som har antagits bli särskilt berörda av verksamheten. Länsstyrelsen har genom beslut den 19 september 2000 funnit att den planerade verksamheten skall anses medföra betydande miljöpåverkan i den mening som avses i 6 kap. 4 § miljöbalken. Utökat samråd med miljökonsekvensbedömning har den 21 november 2000 genomförts med länsstyrelsen, miljö- och hälsoskyddsnämnden i Vänersborgs kommun, Göteborgs VA-verk, Trollhättans VA-verk, Vargön Alloys AB och LignoTech AB.
Vid samråden framkom bl.a. att målsättningen även i fortsättningen bör vara att minimera kväveutsläppen till Göta älv (länsstyrelsen), att försök bör genomföras för att minska svaveldioxidutsläpp från förbränningen av avvattnat slam (bolaget och länsstyrelsen), att sedimentförhållandena i Göta älv bör utredas (miljö- och hälsoskyddskontoret i Vänersborgs kommun) samt att planerade strukturförändringar öppnar möjligheter till påtagliga miljöförbättringar vid bruket (länsstyrelsen).
Till utveckling av sin ansökan har bolaget ingivit en teknisk beskrivning m.m. samt anfört bl.a.:
Verksamheten är belägen vid Göta älv på fastigheten Vargön 2:2 i västra delen av tätorten Vargön, som ligger ca 4 km öster om Vänersborg. Närmaste bostadsbebyggelse är belägen ca 250 meter från bruket och i huvudsak öster om detta. Ca 300 meter norr om bruket ligger ett ferrolegeringsverk (Vargön Alloys AB). Verksamheten ligger inom en av dåvarande Västra Tunhems kommun den 29 juni 1940 fastställd detaljplan för industriändamål.
Förändringarna vid bruket kommer att verkställas genom en utbyggnad av sliperiets kapacitet till maximalt 280 ton per dygn. Den framtida produktionen avses att bli inriktad på högblekt slipmassa med 84 ISO i stället för nuvarande 76 ISO med möjlighet till 82 ISO. Detta kan komma att fordra utökad blekningskapacitet. Detta avses genomföras med hjälp av ökad peroxiddosering kompletterat med införande av ditionitblekning (natriumhydrosulfit). Ditionit avses att produceras vid bruket eller köpas i pulverform. Pappersmaskinens (PM5) hastighet ökas genom ombyggnader i press- och torkparti, installation av förbestrykning, ombyggnad av bestrykningsstationer samt installation av kalandreringsutrustning i bestrykaren. Mängden inköpt sulfatmassa kommer att öka från 5 000 ton till ca 35 000 ton per år och under en övergångsperiod kan inköp av slipmassa upp till ca 25 000 ton per år bli aktuellt.
Ansökan omfattar också blekerier tillhörande massatillverkningen, vedhantering samt ång- och kraftcentral, omfattande bl.a. två förbränningsanläggningar för olja resp. fastbränsle. Därutöver även att bolaget, efter att år 1997 ha upphört med detta, ska kunna ta emot och behandla små mängder avloppsvatten från LignoTech AB:s ultrafiltreringsanläggning.
Produktionsförändringarna kommer att leda till att utsläppen till vatten (Göta älv) kommer att minska 30 - 40 % med avseende på fosfor, kväve och organiskt material samt att utsläppen till luft av svaveldioxid kommer att minska till ca en femtedel och av kväveoxider till ca hälften av hittills tillåten nivå. Genom bullerbegränsande åtgärder kommer buller vid närliggande bostäder att kunna begränsas till 48 dB(A). Genom förändringarna minskar också mängden avfall från verksamheten, i synnerhet mängden slam från produktionen. Härigenom och genom att återstående slammängder avses att eldas i kombipannan (P6) kommer deponering av slam helt att upphöra.
Förändringarna i produktionen kommer att leda till att den totala energianvändningen inom bruket kommer att minska med ca 20 % jämfört med fullt produktionsutnyttjande, varvid användningen av värme kommer att minska med ca 35 % medan elanvändningen kommer att öka med ca 5 %. Leveransen av ånga från Vargön Alloys AB kommer att minska med ca 23 GWh/år (ca 12 %) och kommer troligen att behöva ersättas med fossilbränsle.
Mängden gods som ska transporteras kommer med förändringarna att öka från ca 420 000 ton år 1999 till ca 430 000 ton per år. Järnvägstransporterna kommer att upphöra helt, medan transporter med fartyg och lastbil kommer att öka (ca 10 000 ton vardera). Av miljökonsekvensbeskrivningen framgår att utsläppen av fossil koldioxid kommer att bli ca tre gånger högre från fabriken än från transporterna medan utsläppen av kväveoxider kommer att bli ca 25 % högre från transportarbetet jämfört med utsläppen från fabriken.
Upprättad säkerhetsrapport redovisar riskanalyser av svaveldioxid-, väteperoxid- och gasolanläggningarna. Rapporten innehåller bl.a. beskrivning av skadebegränsande åtgärder vid olika typer av olyckor samt en konsekvensanalys av en tänkt ny placering av gasolanläggningen.
De planerade förändringarna av driften kommer att genomföras under en tidsperiod av 3 - 4 år efter det att ett tillstånd för de sökta förändringarna vunnit laga kraft.
Hänsynsreglerna i miljöbalkens 2 kap är uppfyllda och de planerade ändrade produktionsförändringarna är positiva från miljösynpunkt.
Det föreslås att frågan om slutliga villkor för utsläpp till vatten skjuts upp till efter en prövotid om två år efter det att sulfitfabriken lagts ned eller högst fyra år efter lagakraftvunnen dom i målet, med beaktande av den i ansökan redovisade planerade sista tidpunkten för nedläggning av sulfitfabriken. Det föreslås provisoriska föreskrifter för utsläpp till vatten dels för tiden före, dels för tiden efter nedläggning av sulfitfabriken.
Ansökan innehåller slutligen förslag till villkor för verksamheten avseende utsläpp till luft och vatten, buller, kemikaliefrågor och kontroll.
Yttranden har kommit in från länsstyrelsen i Västra Götalands län , miljö- och hälsoskyddsnämnden i Vänersborgs kommun, räddningsverket, fiskeriverket och Göteborgs va-verk.
Naturvårdsverket har avstått från att yttra sig.
Samtliga som yttrat sig tillstyrker bolagets ansökan. Räddningsverket uttrycker dock viss tvekan avseende riskvärderingen som grund för tillåtlighetsbedömningen.
Göteborgs vatten- och avloppsverk (verket) poängterar vikten av att begränsa utsläppet av bakterier till Göta älv och anser att ett utredningsmaterial som motsvarar prövotidföreskriften i ovannämnda beslut av Koncessionsnämnden för miljöskydd (61/98; U3) borde ha presenterats i föreliggande ansökan. Verket konstaterar att antalet tillfällen då verket tvingats stänga vattenuttaget ur Göta älv p.g.a. utsläpp från Wargöns Bruk har minskat något under senare år men att ytterligare säkerhetshöjande åtgärder fordras. Verket föreslår att bolaget åläggs att inom sex månader från beslut redovisa en plan för säkerhetshöjande åtgärder vad avser utsläpp av bakterier till Göta älv och att regelbundet utföra analyser av mikrobiologisk kvalitet i avloppsvattnet bl.a. som underlag till framtida begränsningsvärden för utsläpp. Vidare anser verket att bolaget bör åläggas att utreda möjligheterna att behandla avloppsvattnet från beredning av bestrykningskemikalier (från smetköket) separat från huvudavloppsanläggningen (kemfällningen), att möjligheterna att förhindra utsläpp av släckvatten vid brand utreds samt att bolaget åläggs att informera nedströms liggande vattenverk vid bränder som leder till utsläpp av förorenat vatten till Göta älv.
Länsstyrelsen föreslår att tillståndet till viss del preciseras så att bolaget bör medges tillstånd att från LignoTech Sweden AB:s tillverkning av ligninprodukter få ta emot och behandla avloppsvatten uppgående till 0,1 m3/minut innehållande ca 0,5 ton COD/dygn lättnedbrytbart material, huvudsakligen enkla sockerarter.
Vidare föreslår länsstyrelsen att bolaget åläggs att under en prövotid, med varaktighet intill två år efter det att sulfitfabriken lagt ner, utreda möjligheterna att minska utsläppen av kväve, fosfor, bakterier, toxiska, svårnedbrytbara och bioackumulerbara ämnen till vatten. Målsättningen bör härvid vara att nå samtliga värden som i aktuell BREF (Coffey document on best available techniques) anges motsvara BAT (Best available techniques). Bolaget bör dessutom utreda förutsättningarna att byta ut COD mot TOC som villkorsparameter. Bolaget bör vidare utvärdera den biologiska reningen från kretsloppssynpunkt och från teknisk/ekonomisk synpunkt, varvid även fällningskemikalierna, energifrågorna och transportfrågorna skall beaktas från kretsloppssynpunkt.
Länsstyrelsen anser vidare att bolaget bör åläggas att utreda bullerimmission vid närmaste bostäder, orsakad verksamheten, med målsättning att nå riktvärdena 52 dB(A) dagtid, 50 dB(A) kvällstid och 45 dB(A) (momentanvärde 55 dB(A)) nattetid.
Under prövotiden anser länsstyrelsen att föreskrifter för utsläpp till vatten och för buller bör fastställas. För utsläpp till vatten föreslår länsstyrelsen strängare riktvärden som månadsmedelvärde men mildare gränsvärden som årsmedelvärde än vad bolaget ansökt om, med hänvisning till en principiell inställning till rikt- och gränsvärdesbildning. För buller föreslår länsstyrelsen riktvärden som motsvarar vad bolaget i ansökan åtagit sig som målsättningsvärde. Vidare föreslår länsstyrelsen ett krav på bullerbegränsande åtgärder vid nyinstallation och renovering.
Länsstyrelsen föreslår ett antal slutliga villkor som bör gälla för verksamheten. Av dem kan följande nämnas:
4. Utsläpp av kolmonoxid vid fastbränsleeldning får som riktvärde och dygnsmedelvärde inte överskrida 500 mg/Nm3 vid 13 % Bailey.
8. Bolaget skall årligen i anslutning till miljörapporten redovisa tillämpningen av produktvalspricipen enligt miljöbalkens Allmänna hänsynsregler (2 kap. 6§). Bolaget skall därvid medverka till att dokumentation tas fram där sådan saknas.
10. Kemiska produkter samt farligt avfall skall förvaras i täta behållare med behövliga invallningar på tätt underlag och även i övrigt hanteras så att förorening genom spill eller andra typer av utsläpp förebyggs. Flytande kemiska produkter skall förvaras inom invallning som skall rymma den största behållaren plus 10 % av summan av de övriga behållarnas volym. Vid förvaring utomhus skall, om inte tillsynsmyndigheten har medgett annat, invallningen vara skyddad mot nederbörd.
11. En handlingsplan skall finnas för hushållning med energi och råvaror. En sammanfattande utvärdering skall årligen tillställas tillsynsmyndigheten i anslutning till miljörapporten. Åtgärder för att spara energi eller råvaror då investeringarna medför kortare avbetalningstid än tio år skall vidtas inom två år, om inte tillsynsmyndigheten medger annat.
12. En handlingsplan skall finnas för minskad miljöpåverkan från transporter av råvaror, produkter och personal. En sammanfattande utvärdering skall årligen tillställas tillsynsmyndigheten i anslutning till miljörapporten.
13. Bolaget skall fortlöpande arbeta för att minimera avfallsmängderna samt vidta de åtgärder som behövs för att främja återanvändning och återvinning. En sammanfattande utvärdering skall årligen tillställas tillsynsmyndigheten i anslutning till miljörapporten.
Länsstyrelsen föreslår slutligen att miljödomstolen, med stöd av 22 kap. 25 § tredje stycket miljöbalken överlåter åt tillsynsmyndigheten att fastställa villkor beträffande hushållning med energi och råvaror, miljöpåverkan från trafik relaterad till verksamheten samt tillfälliga stoftutsläpp från pannanläggningen.
Miljö- och hälsoskyddsnämnden anser att bolaget bör åläggas att fortsätta arbetet med miljöförbättringar inom områdena utsläpp till luft (svaveldioxid, kväveoxider, stoft och koldioxid) och pekar härvid bl.a. på uppställda miljömål, utsläpp till vatten (utsläpp av övergödande ämnen och dess bidrag till övergödning av havet), buller och transporter (önskar ökade andelar fartygs- och järnvägstransporter).
Räddningsverket anser att bolagets säkerhetsrapport inte i tillräcklig utsträckning redovisar förebyggande åtgärder och riskhantering. Särskilt saknas beskrivningar av möjliga olycksscenarier med konsekvenser för allmänheten. Bristerna gör det svårt att avgöra om beskrivna skyddsåtgärder i verksamheten är tillräckliga. Räddningsverket påtalar särskilt de risker som svaveldioxidhanteringen medför för allmänheten.
Bolaget har genmält:
Gällande yttrande från Göteborgs VA-verk:
Bolaget accepterar krav på utredning om åtgärder för att minimera utsläpp av bakterier med processavloppsvattnet, om möjligheter till separat behandling av avlopp från smetköket och om åtgärder för att förhindra utsläpp av förorenat släckvatten i samband med bränder. Bolaget menar dock att utredningstiden bör sättas till två år efter nedläggning av sulfitfabriken för samtliga utredningar; även den om åtgärder mot bakterieutsläpp. Bolaget accepterar också krav på rapporteringsskyldighet till nedströms liggande vattenverk i händelse av brand.
Gällande länsstyrelsens yttrande:
Bolaget accepterar länsstyrelsens förslag till prövotidsutredningar, dock med reservation för att utredningarna inte bör föranleda tvingade krav på ny reningsteknik för utsläpp till vatten, utan bör ge underlag för optimeringsåtgärder i den befintliga reningsanläggningen. Därav följer att bolaget motsätter sig krav på att utreda den biologiska reningen från ett livscykelperspektiv. Bolaget ser ingen anledning till att övergå från COD till TOC som analysmetod för syreförbrukande ämnen i utsläpp till vatten. Bolaget motsätter sig provisoriska föreskrifter till vatten konstruerade såsom länsstyrelsen föreslagit. Man anser att begränsningsvärdet för månad bör medge ett högre utsläpp än det som ska gälla för ett år eftersom möjligheter till tillfälliga högre utsläpp bör ges, vilka bör kunna kompenseras genom lägre utsläpp under årets övriga månader.
Bolaget godtar länsstyrelsens förslag till föreskrift för buller med undantag från momentan-bullernivåer samt föreskriftens andra stycke, som är avsett att reglera bullerbegränsningar vid nyinvesteringar och renoveringar.
Länsstyrelsens förslag till slutliga villkor godtas med undantag från de föreslagna nr 4, 8, 10, 11, 12 och 13. Villkor 4, som reglerar utsläpp av kolmonoxid, anser bolaget orimligt, bl.a. med hänvisning till de kraftigt varierande förbränningsförhållanden som kommer att råda vid anläggningen. Bolaget hänvisar härvid till en till yttrandet fogad skrivelse från Sveriges Skogsindustrier gällande generella föreskrifter i frågan. Villkor 10, gällande förvaring och hantering av kemiska produkter m.m., anser bolaget vara alltför ingripande. Bolaget anser att länsstyrelsens förslag till villkoren 8, 11, 12 och 13 inte lämpar sig för reglering i särskilda villkor utan utgör områden som redan regleras på annat sätt eller som bolaget av andra skäl arbetar aktivt med. När det gäller transporter påpekar bolaget att man inte själv utför dessa, men att man inriktar transportköp mot miljömedvetna transportörer samt att man arbetat med att minska antalet transporter bl.a. genom ökad fyllnadsgrad av fordonen.
Bolaget godtar länsstyrelsens förslag till överlåtelse av fastställande av villkor för tillfälliga utsläpp av stoft från pannanläggningen.
Gällande miljö- och hälsoskyddsnämndens yttrande:
Bolaget har inget att invända mot yttrandet och menar att planerade åtgärder och framtida agerande motsvarar miljö- och hälsoskyddsnämndens synpunkter. När det gäller energiförsörjning menar bolaget att man redan nu har en hög grad av energiförsörjning genom överskottsånga från Vargön Alloys AB, vilket får anses motsvara utnyttjande av fjärrvärme såsom avsetts i yttrandet från miljö- och hälsoskyddsnämnden.
Gällande räddningsverkets yttrande:
Bolaget kommer med planerade förändringar att reducera riskerna med svaveldioxidhanteringen högst väsentligt.
Bolaget har den 27 maj 2002 inkommit med en riskbedömning av ändrad svaveldioxidhantering vid bruket. Bolaget anser att riskerna med hanteringen i och med planerade förändringar kommer att bli mycket små.
Vid huvudförhandlingen i målet har bolaget tillagt:
En kortare utredningstid (ett år efter lagakraftvunnen dom) kan accepteras för frågor rörande hantering av förorenat släckvatten, för vatten förorenat av vedhanteringen samt för bakteriell påverkan under förutsättning att redovisning härom kan ske till länsstyrelsen. Länsstyrelsen bör härefter kunna meddela de föreskrifter som fordras för återstoden av prövotiden.
Länsstyrelsen har anfört:
Utredningarna om utsläpp till vatten bör också omfatta utsläpp och läckage från bolagets vedhantering. En prövotid om ett år bör gälla för utsläpp av svaveldioxid från oljeeldningen. Under prövotiden bör möjligheten att övergå till s.k. WRD-olja utredas. Förslag till föreskrift avseende syreförbrukande resp. suspenderade ämnen för utsläpp av renat processavloppsvatten för tiden efter nedläggning av sulfitmassaprocessen ändras till, avseende COD, 10 ton/dygn som gränsvärde och årsmedelvärde samt 8 ton/dygn som riktvärde och månadsmedelvärde. För suspenderade ämnen föreslås ett gränsvärde räknat som årsmedelvärde på 0,5 ton/dygn samt ett riktvärde räknat som månadsmedelvärde på 0,3 ton/dygn. Bolaget bör åläggas en skyldighet att varna i Göta Älv nedströms belägna vattenuttag vid driftstopp och driftstörningar samt brand. Förslaget till krav på stoftutsläppet från panna P6 skärps till 50mg/Nm3. Krav för förbränning av avfall bör föreskrivas i särskilda villkor om förbränningen kommer att omfattas av kommande bestämmelser om avfallsförbränning. En skyldighet att informera tillsynsmyndigheten inför utbyte av kemikalier i produktionen bör föreskrivas som villkor.
Bolaget har efter huvudförhandlingen kompletterat handlingarna med dels utdrag ur utredningen "Bottenfauna i Göta älv 2000", dels utredningen "Fysiologisk undersökning av regnbåge exponerad för utgående avloppsvatten från Wargöns Bruk", daterad 1997-03-05.
Miljökonsekvensbeskrivningen som bifogats ansökan bedöms vara tillräcklig i förhållande till de krav som uppställs i 6 kap.miljöbalken. Den bör därför godkännas.
Lokalisering m.m.
Verksamheten har legat på den aktuella platsen under lång tid. De förändringar som ansökan avser föranleder inte i sig sådana nyanläggningar m.m. att frågan om ny lokalisering av verksamheten bör prövas. Några anspråk på ny lokalisering har för övrigt inte framförts.
Enligt 16 kap. 4 § miljöbalken får tillstånd inte meddelas i strid mot detaljplan eller områdesbestämmelser enligt plan- och bygglagen (1987:10). Mindre avvikelser får dock göras om syftet med planen eller bestämmelserna inte motverkas. Verksamheten avses bedrivas inom område för industriändamål enligt en den 29 juni 1940 fastställd detaljplan.
Avståndet till närmaste bostadshus är cirka 250 m. Enligt Boverkets Allmänna Råd 1995:5 ”Bättre plats för arbete” rekommenderas minst 500 m som skyddsavstånd mellan bostäder och fabrik med tillverkning av mekanisk massa. Det rekommenderade skyddsavståndet till en fabrik med tillverkning av kemiska massa är >1000 m. Den nuvarande verksamheten, med en icke obetydlig hantering av svaveldioxid samt med nuvarande placering av gasol- och svaveldioxidtankar, medför således problem. Efter nedläggning av sulfitmassaproduktionen och flyttning av återstående svaveldioxid- och gasoltankar samt med de skyddsåtgärder mot buller och utsläpp från förbränningsanläggningen som bolaget planerar och som följer av denna dom bör det kortare avståndet, 250 m, dock kunna accepteras. Det är emellertid angeläget att en nedläggning av sulfitmassaproduktionen samt aviserade omflyttningar av tankar m.m. kommer till stånd snarast möjligt. Det senare bör kunna inledas omedelbart och i samråd med tillsynsmyndigheten och räddningsverket. Genom ett särkskilt villkor bör bolaget åläggas att genomföra flyttningen av cisternerna utan onödigt dröjsmål efter det att sulfitmassatillverkningen upphört.
Mot bakgrund av vad ovan sagts och med hänsyn till i beslutet angivna begränsningar av verksamheten uppfyller denna de krav som i miljöbalken uppställs för en lämplig lokalisering.
Skyddsåtgärder m.m.
Miljödomstolen anser att villkor skall föreskrivas avseende gasol- och svaveldioxidcisternernas placering, utsläpp till vatten från massa- och papperstillverkningen, från smetkök, från dagvattenavledning, från vedhantering samt avseende förorenat släckvatten. Villkor skall vidare föreskrivas avseende utsläpp till luft från sulfitmassatillverkningen, från eldning av olja och fastbränsle, avseende buller, kemikalier och avfall samt avseende bolagets energiförsörjning och transporter.
I målet har frågor om tekniska och ekonomiska förutsättningar för att begränsa störningar från utsläpp av processavloppsvatten efter det att sulfitmassatillverkningen har upphört inte klarlagts till den grad att slutliga villkor nu kan föreskrivas. Inte heller har möjligheter till bullerbegränsningar för att nå en god miljökvalitet utretts fullständigt. Därutöver saknas underlag för att slutligt ta ställning till utsläpp av dagvatten från hela fabriksområdet, av överskottsvatten från vedhanteringen, av avloppsvatten från smetköket samt av förorenat släckvatten. När det gäller störningar p.g.a. utsläpp till luft från bolagets energianläggning saknas underlag för att slutligt reglera stoft- och svavelutsläpp från oljeeldning. Utsläppen från eldning av avfall och andra fasta bränslen har inte fullständigt relaterats till de utsläppsnivåer som motsvarar vad nuvarande bästa tillgängliga teknik kan medge. Slutligen saknas underlag för att slutligt ta ställning till vissa frågor om hushållning med naturresurser, främst kopplade till energi-, transport- och vissa avfallsaspekter.
Enligt miljödomstolens uppfattning torde bolaget, med ett bättre beslutsunderlag, kunna genomföra åtgärder och redovisa förslag till skälighetsnivåer vad avser ovannämnda miljöaspekter, som räcker för att miljödomstolen slutligt ska kunna fastställa de villkor m.m. som fordras för att verksamheten ska vara förenlig med miljöbalkens mål och allmänna hänsyns-regler. Dessa frågor är, enligt domstolens uppfattning, inte av sådan mindre betydelse att de lämpar sig för överlåtelse till tillsynsmyndigheten enligt 22 kap 25 § miljöbalken, varför ett prövotidsförfarande bör tillämpas för dem. De är heller inte av så stor betydelse för tillåtligheten av de förändringar som bolaget ansöker om tillstånd till att domstolen bör anses vara förhindrad att bifalla ansökan.
Frågor om processavloppsvattnets egenskaper samt lämpliga åtgärder för att begränsa störningarna från utsläppet av detta bör, såsom bolaget föreslagit, utredas under en prövotid på två år efter det att sulfitmassatillverkningen upphört. Därefter bör slutliga villkor fastställas för de parametrar som lämpar sig för villkorsreglering. Utredningarna bör omfatta förutsättningar att minimera utsläppen av syreförbrukande och suspenderade ämnen, närsalter samt av svårnedbrytbara, bioackumulerbara och toxiska ämnen till Göta älv. Avloppsvattnets innehåll av bakterier bör också utredas såsom framhålls av Göteborgs VA-verk. Utredningarna bör vidare upprepa de fiskfysiologiska undersökningar som utfördes under 1996 samt slutligen omfatta avloppsvattnets effekt på reproduktionsförmågan hos för recipienten relevanta organismgrupper. Vad avser de parametrar för vilka förslag till villkor avses lämnas bör rikt- och gränsvärden grundas på en statistisk analys av belastnings- och utsläppsdata från reningsanläggningen samt på en redovisning av händelser och ev. vidtagna åtgärder relaterat till processvattenavloppsreningen. Med händelser avses sådant som medfört störningar i reningsanläggningen, vilka i sin tur medfört att utsläppen ökat utöver vad som förekommer vid normal drift. Utredningarnas närmare innehåll och utförande bör planeras i samråd med länsstyrelsen.
Utredningarna vad avser förändringar av reningsanläggning och -process bör, utöver reningsresultat, också omfatta hushållningsaspekter i ett vidare perspektiv. Härvid bör de aspekter som länsstyrelsen påpekat beaktas; energieffektivitet, val av reningskemikalier och avfallsmängder från reningsprocessen. Utredningarna bör utgå från den grundläggande reningsteknik bolaget för närvarande har och förslag till förändringar och åtgärder i processavloppsreningen ska inte behöva innebära omfattande ombyggnader av anläggningen. Resultatet, i form av villkorsförslag m.m., bör jämföras med teknik- och kravnivåer som framgår av aktuellt BREF-dokument (Reference Document on Best Available Techniques) och ev. avvikelser från dessa motiveras. Utredningarna bör redovisas för miljödomstolen senast två år efter det att sulfitmassatillverkningen har upphört. Bolaget bör dock åläggas att inom två år från nu till länsstyrelsen redovisa dittills utfört arbete för att begränsa bakteriehalten i utgående processavloppsvatten. Länsstyrelsen bör bemyndigas att därefter meddela provisoriska föreskrifter för bakterieutsläppen från verksamheten.
Under prövotiden bör utsläppen regleras genom provisoriska föreskrifter, som motsvarar vad bolaget bör kunna klara utan några större modifieringar av tillverkningsprocess och reningsanläggning. Genom den av både bolaget och länsstyrelsen föreslagna medelvärdesbildningen för rikt- resp. gränsvärden kommer behovet av marginaler för att klara riktvärdena, baserade på månadsmedelvärden, rimligen att vara större än för gränsvärdena, som baseras på medelvärden för kalenderår. De av bolaget föreslagna villkorsvärdena synes bäst motsvara de villkorsvärden som skäligen kan krävas. Eftersom utsläppen efter avvecklingen av sulfitmassatillverkningen f.n. inte kan bedömas med någon större säkerhet, bör marginaler för gräns-värden för denna tid medges på så sätt som bolaget yrkar. Riktvärdena bör dock skärpas något så att kraven på drift, skötsel och underhåll fortfarande blir mycket höga.
Under prövotiden bör bolaget också åläggas att utreda utsläpp av dagvatten, utsläpp från smetkök, utsläpp från vedhanteringen samt utsläpp av förorenat släckvatten. Utredningarna bör utmynna i förslag till åtgärder och villkor för att begränsa störningarna från dessa utsläpp. Utredningarna, som inte har något direkt samband med upphörandet av sulfitmassatillverkningen, bör inges till länsstyrelsen senast ca två år efter dagen för denna dom, varefter länsstyrelsen bör få besluta om provisoriska föreskrifter för dessa utsläpp att gälla till dess att miljödomstolen beslutar annat.
Utsläpp till luft som bör regleras genom villkor härrör från sulfitmassatillverkning och från bolagets energianläggningar; en oljepanna (P 7) och en kombinationspanna för fasta bränslen resp. olja (P 6). Kombinationspannan eldas f.n. med flis, bark, slam, annat brännbart avfall från den egna verksamheten, såsom pallar, trä från byggverkstaden, emballageplast och papper. Förbränning av avfall utgör ca 10 % av det totala fastbränslet. Bolaget har uttryckt att man kommer att anpassa sin bränsleblandning efter vad som följer av avfallsförbränningsdirektivet eller av denna dom. En avgränsning av de bränslen som bör få förbrännas i verksamheten bör därför ske och lämpligen följa de bestämmelser om undantag (artikel 2 punkt 2 a iii) som finns i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/76/EG om förbränning av avfall.
Den kommande regleringen av utsläpp till luft från verksamheten bör trots undantagen i avfallsförbränningsdirektivet i högre grad än hittills ansluta till de utsläppsregler som gäller för samförbränningsanläggningar enligt direktivet, vilka bättre motsvarar vad som f.n. bör anses utgöra bästa tillgängliga teknik. Bolaget bör därför åläggas att utreda möjligheterna att anpassa utsläppen till luft från kombipannan (P 6) till direktivets utsläppsregler, motivera de avvikelser från reglerna som bolaget ev. yrkar samt ge förslag till villkor för utsläpp avseende relevanta parametrar. Utredningen bör planeras och genomföras i samråd med länsstyrelsen.
Bolaget bör vidare åläggas att utreda möjligheterna att minska utsläppen av svaveldioxid ytterligare genom att byta till eldningsolja med lägre svavelhalt än den som nyttjas för närvarande.
Under prövotiden bör villkor gälla som begränsar utsläppen till luft så långt möjligt under nuvarande driftbetingelser, men som förutsätter god skötsel och underhåll av pannor och reningsanläggningar. Åtgärder bör dock vidtas för att snarast nedbringa stoftutsläpp från oljeeldning i samband med lastförändringar och sotning m.m. Villkor för stoftutsläpp bör därför gälla som riktvärde momentant och under alla normalt förekommande driftbetingelser.
De bullernivåer som verksamheten f.n. medför vid närmast belägna bostäder överskrider vad som kan anses utgöra en god miljökvalitet. Att verksamheten är belägen i ett gammalt brukssamhälle med närhet till bostäder motiverar emellertid en lång tid för att genomföra erforderliga åtgärder. De yrkanden som framförts av bolaget innebär inte att god miljökvalitet nås, vare sig genom föreslaget villkor eller genom i villkorsförslagen uppsatta mål. Bolaget har dock redovisat att bullersituationen kan förväntas förbättras något i samband med nedläggningen av sulfitmassatillverkningen och att ytterligare åtgärder kan vidtas. Så länge en god miljökvalitet, vilket kan uttryckas som bullernivåer omkring 40 dB(A) Leq nattetid resp. 50 dB(A) Leq dagtid, inte uppnås bör möjligheterna att nå denna utredas vidare. Under utredningstiden, vilken bör löpa till två år efter nedläggning av sulfitmassatillverkningen, bör bullerkraven skärpas successivt som möjligheter härtill uppstår, varför de provisoriska föreskrifterna bör skärpas i samband med nedläggningen av sulfitmassatillverkningen.
Bolaget har motsatt sig att bullervillkor utformas så att möjligheter till bullerbegränsningar tillvaratas vid varje nyinvestering eller utbyte av utrustning m.m. som emitterar buller. Som skäl anges bl.a. att villkorsefterlevnad inte kan följas upp på ett rättssäkert sätt. Det är emellertid, enligt miljödomstolens uppfattning, angeläget att driva på bullerarbetet och därvid lyfta fram bulleraspekten på ett så tydligt sätt som möjligt i samband med att ny utrustning köps in till verksamheten. Villkoret bör uppfattas så att bolaget för tillsynsmyndigheten ska kunna visa att utrustningens bulleremission är vad som krävs för att just den utrustningens bidrag till bullerimmissionen vid närliggande bostäder inte överstiger den i villkoret angivna nivån, som är ägnad att motsvara en god miljökvalitet. Detta förutsätter att information om utrustningens bulleremission efterfrågas vid upphandlingen samt att denna finns att tillgå. Det förstnämnda råder bolaget över och bör därför ingå som en del av de skyldigheter som följer av villkoret. Det sistnämnda kan bolaget endast påverka genom att efterfråga aktuell information.
Bolaget bör medges rimlig tid att åtgärda de brister som anläggningen för närvarande har vad avser kemikalieförvaring innan villkoret fullt ut bör gälla.
Frågor om hushållning med naturresurser, såsom råvaror och energi, regleras i miljöbalkens 2 kap 5 §. Särskilt betonas härvid nyttjandet av förnybara energikällor. I samband med tillståndsprövningen har framkommit att det finns skäl att ytterligare överväga om bolagets energiförsörjning motsvarar vad som skäligen bör krävas i form av val av förnybara energikällor m.m.. De möjligheter som framskymtat under målets beredning är fortsatt och utökat inköp av överskottsvärme från Vargön Alloys och vissa möjligheter att försörja även vissa torkpartier i processerna med värme som baseras på egen fastbränsleeldning. Det senaste skulle troligen fordra utökad kapacitet för energilagring, vilket samtidigt skulle kunna öka förutsättningarna för en jämnare last på pannanläggningen och därmed lägre utsläpp till luft.
Motsvarande bör anses gälla för bolagets egna och inköpta transporter av råvaror och produkter. Härvid avses såväl val av transportmedel (båt, tåg, lastbil) som de valda transportörernas miljöprestanda (motor- och avgasreningsteknik, bränsleslag m.m.). Länsstyrelsen har i sitt yttrande framhållit att brytpunkten för när det kan vara försvarbart att byta till miljövänligare transporter eller energiförsörjning bör kunna påverkas till förmån för miljöintresset. Från allmän synpunkt kan en företagsekonomiskt olönsam förändring vara motiverad när hänsyn tas till miljön och hushållning med naturresurser. Miljödomstolen delar länsstyrelsens uppfattning i denna fråga, men anser att dessa frågor inte kan anses vara av en sådan mindre betydelse som kan föranleda att det slutliga avgörandet i dem bör hänskjutas till tillsynsmyndigheten. Frågorna bör istället regleras genom slutliga villkor efter en prövotid, under vilken förutsättningarna för en långsiktigt bättre hushållning med naturresurser inom brukets energi- och transportförsörjning utreds.
På samma sätt som ovan bör ett utredningskrav avseende återföring av aska till skogsmark från bolagets fastbränslepanna anses motiverat. Syftet med askåterföring är att motverka försurning och minskad tillgång på växtnäringsämnen i skogsmarken vid uttag av skogsråvara. Det är angeläget att sluta kretsloppet för skogsbruket och att återföra aska till skogsmark. Ett sådant förfarande fordrar dock att askan är av en sådan kvalitet att den utan oacceptabla miljöproblem kan spridas i skogsmark. Vidare förutsätter askåtervinning att mark finns tillgänglig inom rimliga avstånd. Askåterföring förekommer ännu inte i stor skala i landet och erfarenheterna vad gäller tekniska krav på askbehandling och -hantering samt ekonomiska förutsättningar är dåligt kända. Den aska som kan komma i fråga är askan från kombipannan (P 6), i vilken också olja eldas. Kraven på en god askkvalitet fordrar sannolikt att såväl bränslen som askor härrörande från olika bränsleslag separeras. Tekniska möjligheter och kostnader för detta är inte klarlagda i målet, varför bolaget, under en prövotid, bör åläggas att närmare utreda förutsättningarna att återanvända askor i skogsbruket.
Miljödomstolen har inte i detalj tagit ställning till den specifika utsläppskontroll som kan komma att erfordras vid verksamheten. Enligt Miljödomstolens mening är villkor för utsläppskontroll av sådan karaktär att tillsynsmyndigheten kan besluta i denna fråga. Miljödomstolen bör därför överlåta åt tillsynsmyndigheten att fastställa sådana villkor.
ÖVERKLAGANDE, se bilaga (Formulär A).
Överklagande senast den 15 oktober 2002.
I domstolens avgörande har deltagit chefsrådmannen Harris, miljörådet Mendoza samt de sakkunniga ledamöterna Church och Murphy (enhälligt).
Därefter får inte utsläppet överstiga följande värden: