Rättsprövning enligt lagen (2006:304) om rättsprövning av vissa regeringsbeslut ,- plan- och bygglagen, detaljplanefrågor / Som möjliggjorde uppförande av byggnad i område av riksintresse för kulturminnesvården ansågs inte behöva föregås av miljökonsekvensbeskrivning
Not 55. Ansökan av Bostadsföreningen Plöjaren u.p.a. om rättsprövning av ett beslut att anta detaljplan. - Stadsbyggnadsnämnden i Stockholms kommun beslutade att anta detaljplan för Såningsmannen 7 och 8 i stadsdelen Gamla Enskede. Länsstyrelsen i Stockholms län avslog överklaganden av beslutet. Även länsstyrelsens beslut överklagades.                 Regeringen (Miljödepartementet, 2010-06-03)             avslog överklagandena. - Bostadsföreningen Plöjaren u.p.a. yrkade att Högsta förvaltningsdomstolen skulle undanröja regeringens beslut. Föreningen anförde bl.a. att den ägde grannfastigheten Såningsmannen 6 som utgjorde en del av den mycket skyddsvärda kulturmiljön i Gamla Enskede, ett område som bedöms vara av riksintresse. Om den av regeringen fastställda planen genomfördes skulle föreningen fastighet inte längre ingå i en unik kulturmiljö eftersom även området utanför detaljplaneområdet skulle förvanskas. I yttrande anförde regeringen att den delade kommunens och länsstyrelsens bedömning att ett genomförande av planen inte kunde antas medföra en betydande miljöpåverkan och att det därför inte varit nödvändigt att upprätta en särskild miljökonsekvensbeskrivning. -                 Högsta förvaltningsdomstolen (2011-05-24, Steele, Simon, Stephenson, Davila, Long)             :                 Skälen för avgörandet             .                 - - -             I 2 och 3 kap.plan- och bygglagen (1987:10), PBL, finns bestämmelser som reglerar de intressen som ska beaktas vid planläggning och vid lokalisering av bebyggelse samt krav på byggnader m.m. - Av 2 kap. 1 § andra stycket PBL framgår att bestämmelserna i bl.a. 3 kap.miljöbalken ska tillämpas vid planläggning. - I 3 kap. 6 § första stycket miljöbalken föreskrivs bl.a. att mark- och vattenområden, som har betydelse från allmän synpunkt på grund av områdenas naturvärden eller kulturvärden eller med hänsyn till friluftslivet, så långt möjligt ska skyddas mot åtgärder som kan påtagligt skada natur- eller kulturmiljön. Enligt andra stycket ska områden som är av riksintresse för naturvården, kulturmiljövården eller friluftslivet skyddas mot åtgärder som avses i första stycket. - Enligt 5 kap. 18 § andra stycket PBL ska bestämmelserna i 6 kap.11-18 och 22 §§miljöbalken tillämpas om planen kan antas medföra en sådan miljöpåverkan som avses i 6 kap. 11 § miljöbalken. - Av 6 kap. 11 § första stycket miljöbalken framgår - såvitt är aktuellt nu - att, när en kommun upprättar eller ändrar en plan eller ett program, kommunen ska göra en miljöbedömning av planen om dess genomförande kan antas medföra en betydande miljöpåverkan. I tredje stycket samma paragraf föreskrivs att regeringen får meddela föreskrifter om vilka slags planer och program som alltid kan antas medföra en betydande miljöpåverkan samt om undantag från kravet på miljöbedömning. - Sådana föreskrifter finns i 4 § förordningen om miljökonsekvensbeskrivningar. Enligt paragrafens andra stycke första meningen ska i fråga om bl.a. detaljplaner enligt 5 kap. PBL genomförandet antas medföra en betydande miljöpåverkan endast om myndigheten eller kommunen med beaktande av de kriterier som anges i bilaga 4 till förordningen finner att så är fallet. Bedömningskriterierna i bilaga 4 till förordningen är inriktade dels på planens karaktäristiska egenskaper, dels på typen av påverkan och det område som kan antas bli påverkat. - Av planbeskrivningen framgår bl.a. följande. Planområdet ligger i nordöstra delen av Gamla Enskede, Stockholms första trädgårdsstad. Planområdet är en del av ett större kvarter som består av flerbostadshus och villor samlade runt en park. För planområdet gäller en översiktsplan antagen år 1999. Enligt översiktsplanen utgör Gamla Enskede riksintresse för kulturminnesvården enligt 3 kap. 6 § miljöbalken. Gamla Enskede är även beskrivet som ett bebyggelseområde av särskild betydelse för Stockholms gröna karaktär, då bebyggelse, topografi och vegetation samspelar på ett karaktäristiskt sätt. Den nya byggnaden kan innebära ett nytt inslag i stadsplanen från 1922. Stadsbyggnadskontoret är emellertid av uppfattningen att planförslaget inte kommer att påverka den kulturhistoriskt värdefulla miljön, då förslaget inte är av sådan dignitet att det föreligger risk för negativ påverkan. - Högsta förvaltningsdomstolen gör följande bedömning. - Det förhållandet att Gamla Enskede är ett riksintresse enligt 3 kap. 6 § miljöbalken innebär att området ska skyddas mot sådana åtgärder som kan påtagligt skada de skyddade intressena. Även om planen är begränsad såtillvida att den avser uppförandet av en enstaka ny byggnad och inte innebär någon förvanskning av befintliga byggnader eller av gaturummet så bryter den mot den ursprungliga stadsplaneidén. Planen kan därmed ha en negativ inverkan på riksintresset. Mot den bakgrunden aktualiseras frågan om beslutsunderlaget i ärendet borde ha kompletterats med en miljökonsekvensbeskrivning i syfte att närmare belysa den planerade bebyggelsen utifrån kulturhistoriska värden. Kommunen har emellertid valt att inte göra så. Regelverket, som anger när en miljökonsekvensbeskrivning måste upprättas i planärenden av nu aktuellt slag, har en sådan utformning att det inte kan sägas strida mot gällande föreskrifter att så inte har skett i det aktuella fallet. Det förhållandet att någon miljökonsekvensbeskrivning inte har upprättats utgör därför inte skäl för att upphäva regeringens beslut. - Inte eller i övrigt har det kommit fram att regeringen vid beslutsfattandet skulle ha felbedömt fakta eller överskridit gränserna för det handlingsutrymme som föreligger i ärenden av nu aktuellt slag eller att det vid handläggningen har förekommit något fel som kan ha påverkat utgången i ärendet. Regeringens beslut kan därmed inte anses strida mot någon rättsregel på det sätt som föreningen angett. Det framgår inte heller klart av omständigheterna att beslutet på annat sätt strider mot någon rättsregel. Regeringens beslut ska därför stå fast. -                 Högsta förvaltningsdomstolens avgörande             . Högsta förvaltningsdomstolen förklarar att regeringens beslut ska stå fast. (mål nr 4415-10, fd 2011-04-06, Solis)