I samband med att rätten i mål om äktenskapsskillnad beslutade att betänketid skulle löpa förordnade rätten i interimistiskt beslut, att hustrun skulle få sitta kvar i hemmet tills bodelning skedde. I enlighet härmed kvarbodde hustrun under betänketiden i den villafastighet parterna bebott och som utgjorde mannens giftorättsgods. Vid betänketidens slut dömdes till äktenskapsskillnad. Några veckor efter det domen vunnit laga kraft avflyttade hustrun från fastigheten. Fastigheten såldes knappt nio månader senare. Bodelning skedde ytterligare cirka tre månader därefter. Av mannen förd talan om skyldighet för hustrun att gottgöra mannen för kostnaderna för fastighetens förvaltning dels från det mannen med anledning av det interimistiska förordnandet avflyttade från fastigheten och till dess hustrun flyttade därifrån dels under tiden därefter och fram till försäljningen har lämnats utan bifall.
(Jfr 1968 s 197)
Mills och Mills ingick äktenskap med varandra 1962. Sedan Mills i febr 1977 väckt talan mot Mills dömde Barber d 7 okt samma år till äktenskapsskillnad mellan parterna.
I skillnadsmålet tillerkände TR:n såväl i interimistiskt beslut d 22 mars 1977 som i domen Mills rätt att kvarsitta i hemmet, tills bodelning ägt rum.
Mills avflyttade från det gemensamma hemmet d 1 april 1977, medan Mills kvarbodde där fram till d 1 nov samma år.
Efter framställning av Mills utsåg TR:n genom beslut d 7 april 1978 advokaten T.N. att verkställa uppteckning och delning av parternas bo.
Den 19 juli 1978 försåldes - med tillträde d 3 aug 1978 - den i parternas bo ingående villafastigheten Brown 2:69 i Stora Tuna socken för 294 000 kr. På fastigheten, som utgjorde B.A:s giftorättsgods, hade parterna haft sitt gemensamma hem.
N. lyckades ej ena parterna i bodelningsfrågan, varför han själv bestämde om delningen, vilken han åskådliggjorde i en d 25 okt 1978 dagtecknad handling.
Mills hade inför delningen framställt krav på ersättning för kostnader, som han haft för villafastigheten, dels under den tid Mills kvarbott ensam där, dels under tiden från B.A:s avflyttning till fastighetens försäljning. N. avvisade båda kraven. I den slutliga avräkningen mellan parterna ålades Mills att till Mills utge fyllnadslikvid med 85 812 kr.
Mills klandrade bodelningen efter ansökan om stämning å Mills vid Falu TR med yrkande att den fyllnadslikvid som Mills genom bodelningen ålagts att utge till Mills måtte nedsättas med 10 870 kr 55 öre till 74 941 kr 45 öre.
TR:n (chefsrådmannen Huerta) avgjorde målet efter huvudförhandling i omedelbart samband med förberedelsen och anförde i dom d 31 mars 1980 bl a: Yrkanden m m - - - Mills har - - - anfört: (A) Under den tid, som Mills ensam nyttjat fastigheten, hade Mills för fastighetens räkning betalat bl a driftskostnader och räntor med tillhopa 3 558 kr 70 öre. Enligt B.A:s mening var B.A skyldig att ersätta honom för dessa utgifter. Vid förberedelsesammanträde d 22 mars 1977 i skillnadsmålet hade Mills som tillfälligt varit bosatt på annat håll, uppgivit, att hennes bostadsbidrag uppgått till 490 kr i mån men att bidraget troligen skulle höjas till 600-700 kr i mån, om hon flyttade tillbaka till Brown 2:69. Därmed måste hon ha velat uttala, att hon åtagit sig att svara för fastighetens löpande kostnader, medan hon bott i villan, även om något uttryckligt avtal därom ej träffats mellan parterna. I vart fall låg det i sakens natur, att Mills skulle betala för sitt nyttjande av fastigheten. Att hon även själv varit av den uppfattningen kunde utläsas av det förhållandet, att hon bidragit med tillhopa 4 882 kr 25 öre till fastighetens kostnader för den tid, som hon ensam kvarbott i hemmet. (B) Vad beträffade tiden från B.A:s avflyttning fram till fastighetens försäljning ville Mills framhålla följande. Redan före hennes avflyttning hade makarna varit ense om att fastigheten skulle säljas, och Mills hade vid den tidpunkten redan erhållit en egen lägenhet. Av olika orsaker, bl a B.A:s vägran att medverka till visning av villan, medan hon kvarbott där, men även svårigheten att finna en köpare, som varit villig att erlägga ett för parterna godtagbart pris, hade fastigheten försålts först i juli 1978. En tidigare försäljning skulle ha medfört ett lägre pris, och om uthyrning dessförinnan hade naturligen ej varit fråga. Mills hade haft utgifter för fastigheten även under denna period. Dessa utgifter - ersättning till Mills för eget arbete på fastigheten inräknad - hade uppgått till 14 623 kr 75 öre. Mills borde rimligen bidraga med hälften därav eller med 7 311 kr 85 öre.
Mills har bestritt bifall till käromålet samt har anfört: (A) Något lagstadgande funnes ej av innebörd, att Mills skulle vara skyldig att utgiva ersättning för nyttjanderätten till hemmet, och i allt fall för så kort tids nyttjande, varom här vore fråga, kunde dylik skyldighet ej sägas ligga i sakens natur. Ej heller hade hon gentemot Mills åtagit sig - underförstått eller uttryckligt - att utgiva ersättning för denna tid. Det vore riktigt, att hon själv bidragit till fastighetens utgifter med 4 882 kr 25 öre för den tid, som hon ensam kvarbott i hemmet. Detta hade hon gjort endast för att om möjligt påskynda eller underlätta en uppgörelse i godo med Mills under pågående skillnadsmål. (B) Hon hade ej vållat någon fördröjning med försäljningen av fastigheten. Någon rättslig grund, med stöd varav hon ändock kunde åläggas att ersätta Mills för kostnader, som han nedlagt på sin fastighet efter hennes avflyttning från hemmet, förefunnes ej. – B.A:s ersättningsyrkanden var förty i sin helhet ogrundade och kunde ej vinna bifall. De fordrade beloppens riktighet vitsordades.
Domskäl. Oneal har kvarbott i villan med stöd av TR:ns förordnande i skillnadsmålet om rätt för henne att kvarsitta i hemmet, tills bodelning ägt rum. Hon har kvarbott därstädes i 7 mån samt har avflyttat omedelbart efter skillnadsdomen. Vid sådant förhållande kan förordnandet i och för sig icke anses medföra skyldighet för Mills att utgiva ersättning till Mills för nyttjanderätten till dennes villa.
Uti vad som förekommit i skillnadsmålet i det anmärkta hänseendet kan ej med något som helst anspråk på säkerhet intolkas något - tyst eller uttryckligt - åtagande från B.A:s sida att betala för nyttjandet av fastigheten.
Mot vad Mills uppgivit om bevekelsegrunden till sina utlägg för fastigheten å tillhopa 4 882 kr 25 öre kan ej heller av detta hennes handlande utläsas något medgivande av skyldighet att betala för nyttjanderätten till villan. Med jämförelsevis hög grad av sannolikhet synes för övrigt kunna antagas, att ifrågavarande belopp ungefärligen motsvarat vad Mills för samma tid uppburit i bostadsbidrag. Käromålet i denna del kan förty ej vinna bifall.
B. Mot A:s bestridande är ej visat, att hon medverkat genom vållande till att fastigheten försåldes först i juli 1978.
Den huvudsakliga och egentliga orsaken till tidsutdräkten synes i stället ha varit, att Mills - såvitt framkommit utan invändning från B.A:s sida - av omsorg om parternas ekonomi avvaktat med försäljningen, tills han funnit en köpare, som varit villig att betala ett tillräckligt högt pris.
B.A:s handlande framstår som välbetänkt; det har ej påståtts, än mindre påvisats, att han tidigare än som skett skulle ha kunnat uppnå ett pris av minst 294 000 kr för fastigheten. Resultatet av försäljningen har kommit båda parterna till godo i lika mån, och det kan ej anses som annat än rättvist och billigt, att Mills bidrager med hälften av de kostnader, som nedlagts på fastigheten under väntetiden, och detta oavsett om kostnaderna till fullo motsvarat förhöjningen av köpeskillingen eller ej.
Käromålet i denna del skall förty bifallas.
Domslut. TR:n bestämmer, att klandrade bodelningen skall ändras på det sätt att den fyllnadslikvid Mills har att utgiva till Mills nedsättes till 78 500 kr 15 öre. Käromålet i övrigt ogillas.
Såväl Mills som Mills fullföljde talan i Svea HovR. Mills yrkade helt bifall till sin vid TR:n förda talan och Mills yrkade att B.A:s talan måtte helt ogillas.
Part bestred bifall till motparts ändringsyrkanden.
d 20 nov 1981:
Domskäl. Parterna har i HovR:n utvecklat sin talan i huvudsaklig överensstämmelse med vad de enligt överklagade domen anfört vid TR:n.
Beträffande kravet på ersättning för tiden innan Mills avflyttade från fastigheten finner HovR:n ej skäl att frångå TR:ns bedömning.
Vad beträffar tiden från B.A:s avflyttning till fastighetens försäljning finner HovR:n Mills ej ha visat att det förekommit någon överenskommelse eller annat förhållande som grundat skyldighet för Mills att bidraga till kostnaderna för fastigheten under denna tid.
På grund av det anförda skall bodelningen fastställas.
Domslut. Med upphävande av TR:ns domslut såvitt därigenom klandrade bodelningen ändrats fastställer HovR:n bodelningen.
Mills sökte revision och yrkade bifall till sin vid TR:n förda talan.
Mills bestred ändring.
Målet avgjordes efter föredragning.
Föredraganden, RevSekr Frideen, hemställde i betänkande att HD måtte fastställa HovR:ns dom.
HD (JustR:n Morgan, Berg, Frost, referent, Smith och Montgomery) beslöt dom i enlighet med betänkandet.