Sedan en HovR i dom bestämt att vad HovR:n förordnat i vårdnadsfråga skulle gälla för tiden till dess domen vunnit laga kraft, har yrkande om inhibition prövats i HD.
S.S och M.O har tillsammans sonen Clark, född 1995. M.O hade ensam vårdnaden om Z.
S.S väckte vid Kalmar TR talan mot M.O med yrkande i första hand att vårdnaden om Z. skulle överflyttas till honom och i andra hand att rätt till umgänge med Z. skulle tillerkännas honom i av honom yrkad omfattning.
TR:n ogillade i dom d 4 mars 1997 S.S:s vårdnadsyrkande men tillerkände honom närmare angiven umgängesrätt.
S.S överklagade i Göta HovR och yrkade att HovR:n skulle tillerkänna honom vårdnaden om Z. och förordna därom även för tiden till dess HovR:ns dom vann laga kraft.
M.O bestred ändring.
HovR:n (hovrättslagmannen Mason, hovrättsrådet Mogen, tf hovrättsassessorn Jones, referent, samt nämndemännen Rivera och Dawson) förordnade i dom d 10 juli 1997 med ändring av TR:ns dom att S.S skulle ha vårdnaden om Z. och att vad HovR:n förordnat skulle gälla även för tiden till dess HovR:ns dom vunnit laga kraft.
M.O (ombud advokaten K.Å.R) överklagade och yrkade ändring i vårdnadsdelen och inhibition av HovR:ns dom.
HD meddelade prövningstillstånd och företog frågan om inhibition till avgörande genom protokollsbeslut, som fattades efter föredragning.
Föredraganden, RevSekr Arvefors, föreslog att HD skulle meddela följande beslut: Ett i en dom intaget beslut enligt 6 kap 20 § FB om vad som skall gälla i fråga om vårdnad för tiden till dess domen har vunnit laga kraft får anses vara ett förordnande av samma karaktär som ett beslut enligt 17 kap 14 § 1 st RB om att en dom får verkställas utan hinder av att domen inte vunnit laga kraft. Ett sådant beslutfår inhiberas med stöd av 55 kap 8 § 2 st andra meningen RB. Något hinder att ta upp M.O:s yrkande om inhibition till prövning kan därför inte anses föreligga.
Parternas son Z. har såvitt framkommit alltid bott hos M.O, som enligt den utredning som föreligger i målet inte kan anses olämplig som vårdnadshavare. Frågan om vem som skall ha vårdnaden om sonen är inte slutligt avgjord i målet.
På grund av det anförda förordnar HD att verkställighet tills vidare inte får ske av HovR:ns beslut att S.S skall ha vårdnaden om Z, för tiden till dess HovR:ns dom vunnit laga kraft.
I denna situation får det anses vara till Z:s bästa att S.S tillerkänns rätt till umgänge med sonen för tiden till dess HD har avgjort målet eller bestämmer annat. Förordnande om det bör emellertid inte meddelas innan parterna har yttrat sig i frågan. HD förelägger S.S att inom 14 dagar från det att han har fått del av detta beslut inkomma till domstolen med yttrande i umgängesfrågan.
HD (JustR:n Miller, Meyers, Daniel, Johnson och Davis, referent) fattade d 3 sept 1997 följande beslut, som antecknades i protokoll samma dag: HD beslutar med stöd av 55 kap 8 § 2 st RB att HovR:ns beslut angående vårdnad om Z. för tiden till dess HovR:ns dom vunnit laga kraft tills vidare inte får verkställas.
Med anledning av den sålunda beslutade inhibitionen i vårdnadsfrågan skall parterna beredas tillfälle att yttra sig i frågan om umgänge med Z.
HD:s protokoll lämnades för expediering d 4 sept 1997 (mål nr T 3205/97).