Ett föreläggande för en svarande att inkomma med svaromål vid påföljd av att tredskodom annars kan komma att meddelas måste vara skriftligt. Det gäller också när handläggningen återupptas efter att en tidigare tredskodom har återvunnits. Även fråga om svaranden kan föreläggas att inkomma med svaromål vid påföljd av tredskodom i ett mål om klander av bodelning när inställningen till kraven har angetts under bodelningsförrättningen.
En av Södertörns tingsrätt förordnad bodelningsförrättare meddelade den 2 maj 2019 beslut om bodelning mellan M.S. och R.S. Beslutet innebar bl.a. att ett av parterna upprättat äktenskapsförord skulle anses gällande.
M.S. klandrade bodelningen genom att väcka talan mot R.S. vid tingsrätten.
Tingsrätten (tingsnotarien Flynn) anförde i tredskodom den 14 augusti 2019 bl.a. följande.
BEGÄRAN M.M.
M.S. har begärt att tingsrätten i första hand med ändring av bodelningsförrättarens beslut ska lämna det åberopade äktenskapsförordet utan avseende, undanröja bodelningsbeslutet den 2 maj 2019 och återförvisa ärendet till bodelningsförrättaren för erforderlig handläggning. M.S. har även begärt att bohaget i bostadsrätten – – – ska upptas i bodelningen till ett värde om 100 000 kr. Som grund för sin begäran har M.S. i huvudsak anfört följande. Äktenskapsförordet är att anse som oskäligt med beaktande av dess innehåll, omständigheterna kring dess tillkomst och mot bakgrund av att M.S:s hälsotillstånd vid tiden för undertecknandet varit sådant att han inte kunnat förstå äktenskapsförordets innebörd. Bohaget i bostadsrätten är nytt och ska därför upptas till ett värde om 100 000 kr.
R.S. har delgetts ansökan om stämning och upplysts om att tredskodom kan meddelas om hon inte svarar i rätt tid. R.S. har inte hörts av.
M.S. har begärt att tingsrätten meddelar tredskodom.
R.S. har inte svarat. En tredskodom innebär att den som inte svarat, eller inte uppgett några skäl för sitt bestridande som kan vara av betydelse för prövningen, förlorar målet. De omständigheter som M.S. har anfört ska i detta sammanhang godtas. Mot bakgrund av dessa uppgifter finns det skäl att bifalla talan och återförvisa bodelningen till bodelningsförrättaren för förnyad prövning.
Tingsrätten undanröjde bodelningen mellan parterna och fastställde att äktenskapsförordet i målet skulle lämnas utan avseende samt att bohaget i bostadsrätten skulle upptas till ett värde om 100 000 kr. Ärendet om bodelning återförvisades till bodelningsförrättaren för förnyad prövning.
R.S. ansökte vid tingsrätten om återvinning av den meddelade tredskodomen.
Tingsrätten (rådmannen Jones) anförde i en ny tredskodom den 2 oktober 2019 bl.a. följande.
R.S. har ombetts att ge in svaromål och informerats om att treds-kodom annars kan meddelas. Hon har, den 18 september 2019, fört fram i huvudsak följande. Tingsrätten har felaktigt meddelat tredskodom den 14 augusti 2019. Tingsrättens föreläggande att vid tredskodomsäventyr ge in svaromål har inte skickats till hennes ombud. Tingsrätten har inte heller i föreläggandet angett vilket datum tredskodom skulle kunna komma att meddelas. Hon skickade ett svaromål till tingsrätten per post den 28 juli 2019. Det yttrande från motparten som inkom till tingsrätten den 12 augusti 2019 har inte kommunicerats till henne.
Med anledning av Smith skrift den 18 september 2019 har tingsrätten uppmanat henne att förtydliga vad som avses med denna, varpå hon begärt och beviljats ytterligare anstånd med att ge in svaromål.
R.S. har begärt och beviljats anstånd med att ge in svaromål vid äventyr av tredskodom. Inom denna har hon inte fört fram något som kan vara av betydelse vid prövning av målet. Det finns förutsättningar att i en tredskodom godta M.S:s begäran. En tredskodom innebär att den som inte svarat förlorar målet.
Tingsrättens tredskodom den 14 augusti 2019 hävdes.
Tingsrätten undanröjde bodelningen mellan parterna och fastställde att äktenskapsförordet i målet skulle lämnas utan avseende samt att bohaget i bostadsrätten skulle upptas till ett värde om 100 000 kr. Ärendet om bodelning återförvisades till bodelningsförrättaren för förnyad prövning.
R.S. klagade i Svea hovrätt över domvilla m.m.
Hovrätten antecknade i protokoll följande.
Sedan Södertörns tingsrätt meddelat tredskodom den 14 augusti 2019 ansökte R.S. om återvinning. Södertörns tingsrätt meddelade därefter ännu en tredskodom som har fått laga kraft.
R.S. har i hovrätten klagat över domvilla samt ansökt om återställande av försutten tid avseende tredskodomarna och begärt att hovrätten undanröjer de meddelade tredskodomarna och återförvisar målen till tingsrätten för fortsatt handläggning.
Som skäl har R.S. bland annat anfört att det inte funnits förutsättningar att meddela tredskodomarna och att hennes yttranden inte har kommit fram till tingsrätten av anledningar som hon inte kunnat råda över.
Hovrätten (hovrättslagmannen Cox, hovrättsrådet Hernandez, referent, och tf. hovrättsassessorn Haynes) meddelade den 7 januari 2020 följande beslut.
R.S. har inte visat någon omständighet som utgör domvilla eller som utgör skäl för att återställa någon frist. Hovrätten avslår därför Smith ansökan.
– i andra hand undanröja tingsrättens tredskodomar och återförvisa målen till tingsrätten för fortsatt handläggning.
M.S. motsatte sig R.S:s yrkanden.
HD avgjorde målet efter föredragning.
Föredraganden, justitiesekreteraren Yu Oxhamre, föreslog i betänkande följande beslut.
Punkterna 1–8 motsvarar punkterna 1–7 i HD:s beslut.
Punkten 9 motsvarar punkten 8 i HD:s beslut.
R.S. har anfört i huvudsak följande till stöd för sin talan.
Tingsrätten har varit förhindrad att meddela tredskodom i bodelningstvisten mellan henne och M.S. eftersom hon motsatt sig M.S:s yrkanden under bodelningen och redogjort för sin inställning i sak. Under alla förhållanden har det inte varit lämpligt att förelägga henne att avge svaromål vid äventyr av tredskodom eftersom tvisten rört betydande ekonomiska värden. Till detta kommer att den andra tredskodomen meddelades utan att något skriftligt föreläggande enligt 42 kap. 11 § RB först hade utfärdats.
R.S. har även invänt att tingsrätten inte delgav henne stämning innan den första tredskodomen meddelades samt att tingsrätten kommunicerat med ett ombud som inte haft fullmakt att företräda henne. Hon har dessutom begärt ny tid att avge svaromål eftersom hon haft laga förfall för sin underlåtenhet att svara i tid.
Punkterna 13–15 motsvarar i huvudsak punkterna 10 och 12–14 i HD:s dom.
En tvistemålsrättegång inleds vanligtvis genom att käranden ansöker om stämning vid tingsrätten. Ansökan ska vara skriftlig. (Se 42 kap. 1 § RB.) Avvisas inte ansökningen, ska rätten utfärda stämning på svaranden att svara på käromålet. Det framgår av lagtexten att stämningen ska delges svaranden tillsammans med stämningsansökningen och därvid fogade handlingar. (Se 42 kap. 5 § RB.) Med ”stämning” avses alltså föreläggandet till svaranden att inkomma med svaromål. Det är således detta föreläggande som måste delges svaranden.
En tredskodom som har meddelats på grund av att svaranden inte kommit in med svaromål inom rätt tid kan återvinnas (se 44 kap 9 § första stycket RB). En ansökan om återvinning ska göras skriftligen och bör innehålla allt som behövs från svarandens sida för förberedelsens fullgörande (se andra stycket). Detta innebär att svarandens återvinningsansökan bör innefatta ett svaromål. Om så inte är fallet kan rätten på nytt förelägga svaranden att inge svaromål vid äventyr av tredskodom. Ett sådant föreläggande måste då delges i enlighet med vad som föreskrivs i 42 kap. 5 § RB.
De grundläggande reglerna om delgivning finns i delgivningslagen. Med delgivning menas ett förfarande varigenom en skriftlig handling på visst föreskrivet sätt tillställs eller tillkännages för en person som berörs av den (se 2 §).
Bestämmelsen i 42 kap. 5 § RB är ett exempel på en bestämmelse där delgivning är särskilt föreskrivet. Härutöver ska delgivning av handlingar i en rättegång ske om det med hänsyn till syftet med bestämmelsen framgår att delgivning bör ske (se 33 kap. 2 § RB). Så kan t.ex. vara fallet om den som handlingen ställs till kan lida en rättsförlust om han eller hon inte får del av handlingens innehåll.
I delgivningslagen finns bestämmelser om olika sorters delgivning. Vanlig delgivning sker genom att handlingen som ska delges skickas eller lämnas till delgivningsmottagaren (se 16 §). Sådan delgivning får alltid användas (se 17 §). Med muntlig delgivning avses ett förfarande där handlingen först läses upp för delgivningsmottagaren och därefter – om det kan ske och inte bedöms som obehövligt – även skickas eller lämnas till delgivningsmottagaren (se 19 §). En handling som inleder ett förfarande får inte delges muntligen (se 20 § andra stycket). Gemensamt för all delgivning är att det delgivningssätt som är ändamålsenligt med hänsyn till handlingens innehåll och omfattning ska väljas (se 4 §).
Det ovan sagda innebär att tingsrättens föreläggande till svaranden om att komma in med svaromål vid äventyr av tredskodom måste delges. Eftersom delgivning inte kan ske av annat än handlingar, måste föreläggandet vara skriftligt. Det skriftliga föreläggandet kan – om omständigheterna så medger – delges genom muntlig delgivning.
Efter att R.S. återvunnit den första tredskodomen har tingsrätten muntligen förelagt henne att komma in med svaromål vid äventyr av tredskodom. Den muntliga upplysningen till R.S. har inte motsvarats av något skriftligt föreläggande med samma innehåll. När svaromål uteblivit har tingsrätten meddelat en andra tredskodom mot henne.
Tingsrättens handläggning – att meddela tredskodom utan att något skriftligt föreläggande om svaromål först delgetts – innebär att tingsrättens andra tredskodom har meddelats mot R.S. utan att hon varit rätteligen stämd. Detta innebär att handläggningen innefattat domvilla (se 59 kap. 1 § första stycket 2 RB).
Den omständighet att R.S. under bodelningen angett sin inställning till M.S:s yrkanden i klandermålet har inte inneburit något absolut förbud mot tingsrätten att förelägga R.S. att inkomma med svaromål vid äventyr av tredskodom. Tingsrätten har emellertid bort överväga om detta var ett lämpligt handläggningsbeslut sett till omständigheterna i fallet.
Vad R.S. i övrigt anfört utgör inte skäl att återställa någon försutten tid eller underlag för bedömningen att något ytterligare rättegångsfel begåtts vid tingsrättens handläggning.
På grund av att domvilla förekommit i tingsrätten vid handläggningen av det mål som ledde fram till den andra tredskodomen, ska hovrättens beslut och denna tredskodom undanröjas. Målet ska då även återförvisas till tingsrätten. (Se 55 kap. 15 § andra stycket och 50 kap. 26 § RB.)
Se HD:s beslut.
HD (justitieråden Cortez, Wilson, Contreras, Taylor och Singleton, referent) meddelade den 8 december 2020 följande slutliga beslut.
R.S. och M.S. har varit gifta. Mellan makarna fanns ett äktenskapsförord där det angavs att en bostadsrätt var Smith enskilda egendom. En bodelningsförrättare utsågs att förrätta bodelning mellan parterna. Under bodelningen invände M.S. att äktenskapsförordet skulle lämnas utan avseende och att avräkning skulle ske för värdet av lägenhetens bohag.
I ett bodelningsbeslut gjordes bedömningen att äktenskapsförordet gällde mellan parterna. R.S. tillskiftades bostadsrätten utan avräkning för värdet av bohaget.
M.S. yrkade att tingsrätten med ändring av bodelningsförrättarens beslut skulle lämna äktenskapsförordet utan avseende samt att lägenhetens bohag skulle tas upp till ett värde om 100 000 kr. Tingsrätten utfärdade stämning med föreläggande för R.S. att svara inom viss tid från delfåendet och upplyste i föreläggandet om att tredskodom kunde komma att meddelas om inte svar kom in i tid. Något svaromål kom inte in. Tingsrätten biföll M.S:s yrkanden genom tredskodom.
R.S. ansökte genom ombud om återvinning av tredskodomen och begärde samtidigt anstånd med att utveckla sin talan. Hon beviljades anstånd vid ett telefonsamtal. Ombudet erinrades vid samtalet om att tredskodom kunde komma att meddelas om något svaromål inte kommit in inom den angivna tiden.
Sedan en skrivelse från R.S. kommit in till tingsrätten, där hon gjorde gällande ett antal formella fel i handläggningen, Fuentes ombudet vid ett telefonsamtal att förtydliga sin skrivelse. Ombudet begärde då anstånd med att komma in med ett svaromål. Hon förelades vid telefonsamtalet att senast en viss dag ge in ett svaromål, med en erinran om att tredskodom kunde komma att meddelas om svaranden inte inom den angivna tiden fört fram något som kunde vara av betydelse för prövningen av målet.
Något svaromål kom inte in. En andra tredskodom meddelades därför mot R.S.
R.S. ansökte i hovrätten om att de båda tredskodomarna skulle undanröjas på grund av att domvilla förekommit vid handläggningen i tingsrätten. Hon ansökte också om återställande av försutten tid. Hovrätten har avslagit samtliga yrkanden.
En fråga i målet är om det är möjligt att i ett mål om klander av bodelning meddela ett tredskodomsföreläggande när svaranden har angett sin inställning till kärandens krav under bodelningsförrättningen. En annan fråga är om ett tredskodomsföreläggande kan ges muntligen.
En tvistemålsrättegång inleds normalt genom att käranden skriftligen ansöker om stämning vid tingsrätten. Om det inte finns skäl att avvisa ansökan ska rätten utfärda stämning på svaranden att svara på käromålet. Stämningen ska delges svaranden tillsammans med stämningsansökningen och därvid fogade handlingar. (Se 42 kap. 1 och 5 §§ RB.)
I mål där förlikning om saken är tillåten får svaranden föreläggas att skriftligen avge svaromål vid påföljd att tredskodom annars kan komma att meddelas. I föreläggandet ska anges vad svaranden ska iaktta för att tredskodom inte ska kunna meddelas. (Se 42 kap. 11 § första stycket RB.) Svaranden ska anses ha följt ett föreläggande att avge svaromål om han eller hon har klargjort sin inställning till kärandens yrkanden och angett skäl som kan vara av betydelse för prövning av saken. Om svaranden underlåter att avge sådant svaromål får rätten meddela tredskodom mot henne eller honom. (Se 44 kap. 7 a §.)
Bestämmelsen i 42 kap. 11 § är fakultativ. Rätten ska i varje enskilt fall göra en lämplighetsbedömning av om svaranden ska föreläggas med tredskodomspåföljd. (Se prop. 1986/87:89 s. 201 f.)
Möjligheten att ge ett tredskodomsföreläggande är inte avsedd att användas om svaranden inom ramen för ett föregående summariskt förfarande motsatt sig kärandens yrkanden och angett skäl som är av betydelse för prövning av saken. Detsamma gäller när ett enskilt anspråk har avskilts från ett brottmål och svaranden under brottmålsprocessen angett sin inställning och skälen för den. (Se ”Det felaktiga tredskodomsföreläggandet I” NJA 1989 s. 487 och ”Det tredskodomsförelagda enskilda anspråket” NJA 2018 s. 929.)
Gemensamt för de två fallen är att talan inte behöver anhängiggöras på nytt för att ett förfarande i tingsrätten ska komma till stånd; kärandens talan anses väckt redan genom det tidigare förfarandet. (Jfr ”Det tredskodomsförelagda enskilda anspråket” p. 15 samt 45 kap. 5 § andra stycket RB och 60 § lagen om betalningsföreläggande och handräckning.)
Situationen är en annan när det är fråga om ett mål där talan på sedvanligt sätt anhängiggörs i tingsrätten genom ansökan om stämning. Det finns alltså inte något hinder mot att i en klanderprocess förelägga om svaromål vid påföljd av tredskodom i de fall en svarande inom ramen för bodelningsförfarandet har angett sin inställning till kärandens krav och vilka skälen för den är. Tingsrätten måste dock göra en prövning i det enskilda fallet av om det är lämpligt att utfärda ett tredskodomsföreläggande.
När en tredskodom har meddelats mot en svarande kan han eller hon söka återvinning (se 44 kap. 9 §). En sådan ansökan ska vara skriftlig och bör innehålla det som ska ingå i ett svaromål. Om så inte är fallet kan rätten på nytt förelägga svaranden att ge in svaromål vid påföljd av tredskodom (se prop. 1986/87:89 s. 230). Ett sådant föreläggande ska delges svaranden (se prop. 1990/91:11 s. 53 och prop. 1999/2000:26 s. 87, jfr 33 kap. 2 § RB).
Med delgivning avses ett förfarande varigenom en skriftlig handling på visst sätt tillställs eller tillkännages för en person som berörs av den (se 2 § delgivningslagen). Vanlig delgivning sker genom att den handling som ska delges skickas eller lämnas till delgivningsmottagaren (se 16 §). Med muntlig delgivning avses ett förfarande där handlingen först läses upp för delgivningsmottagaren och därefter – om det kan ske och inte bedöms som obehövligt – även skickas eller lämnas till delgivningsmottagaren (se 19 §).
Redan rättssäkerhetsskäl och lämplighetsskäl talar för att ett föreläggande till en svarande att inkomma med svaromål vid påföljd av att tredskodom kan komma att meddelas mot henne eller honom ska vara skriftligt. Lagens krav på att ett sådant föreläggande ska delges får också anses innebära att lagstiftaren har förutsatt att föreläggandet ska ha skriftlig form. Kravet på skriftlighet gäller såväl när föreläggande meddelas i samband med att stämning utfärdas eller senare under handläggningen av ett mål, som när föreläggandet meddelas efter återvinning av en tredskodom.
Återställande av försutten tid kan enligt 58 kap. 11 § RB medges om tid för överklagande eller för ansökan om återvinning eller återupptagande har försuttits, förutsatt att sökanden visar att han eller hon hade laga förfall. Paragrafen omfattar inte sådana frister som en domstol sätter ut för en part att företa en processuell åtgärd, såsom att komma in med ett svaromål. Smith ansökan om återställande av försutten tid för att komma in med svaromål ska därför avslås.
R.S. har inte visat att det förekommit något rättegångsfel som är hänförligt till den första tredskodomen. Det finns därför inte skäl att undanröja den.
Att R.S. under bodelningsförrättningen angav sin inställning till M.S:s krav innebar inte något hinder att i klandermålet förelägga henne att inkomma med svaromål vid påföljd av tredskodom, under förutsättning att tingsrätten bedömde att det var lämpligt.
Efter att R.S. hade återvunnit den första tredskodomen förelade tingsrätten henne muntligen att komma in med svaromål vid påföljd av tredskodom. Något skriftligt föreläggande med samma innehåll utfärdades emellertid inte. När svaromål uteblev meddelade tingsrätten en andra tredskodom mot henne.
Tingsrättens åtgärd att meddela tredskodom utan att något skriftligt föreläggande hade utfärdats och delgetts R.S. innebär att det förekom ett grovt rättegångsfel som får antas ha inverkat på målets utgång. Detta innebär att handläggningen har innefattat domvilla (jfr 59 kap. 1 § första stycket 4 RB). Felet kan inte avhjälpas i HD (jfr 50 kap. 28 § och 55 kap. 15 § andra stycket RB). Den andra tredskodomen bör därför undanröjas och målet återförvisas till tingsrätten.
Med ändring av hovrättens beslut undanröjer HD Södertörns tingsrätts tredskodom den 2 oktober 2019 och återförvisar målet till tingsrätten för fortsatt behandling.