Skadevållaren har genom att hälla ut motorolja förorsakat fläckar på en husgavel. Husägaren måste måla om hela huset för att alla fasaderna skulle få samma färgnyans. Föreligger adekvat kausalitet mellan skadevållarens handlande och skadan som helhet? Ska avdrag på ersättningen göras för den nytta det innebär för husägaren att få samtliga fasader ommålade?
Södertälje tingsrätt:
Rådmannen Singh anförde följande i dom den 27 januari 2009.
U-M.P. yrkade att A.S. till henne skulle betala 119 270 kr jämte ränta enligt 6 § räntelagen från den 20 november 2005 till dess betalning sker.
Som grund för yrkandet anförde U-M.P.: A.S. orsakade genom skadegörelse på hennes hus skador uppgående till det yrkade beloppet, vilket avser 1 500 kr för självrisk, 895 kr för förstörd belysning och 116 875 kr för ommålning av huset.
A.S. medgav att han orsakat skada på en lampa och på en gavel av husets fasad, det senare genom att hälla ut olja på fasaden. Han medgav att betala skadestånd med 1 500 kr för självrisk, 895 kr för förstörd belysning och 32 312 kr för ommålning av en gavel av husets fasad. Överskjutande del av skadeståndsyrkandet bestred han. Det yrkade beloppet, jämte ränta, vitsordades som skäligt i och för sig. Som grund för bestridandet anförde A.S. att det inte var en nödvändig kostnad att måla om hela huset för att åtgärda skadan. I andra hand gjorde han gällande att beloppet borde jämkas, då skyldighet att utge skadestånd var oskäligt betungande med hänsyn till hans ekonomiska förhållanden.
U-M.P. bestred att det yrkade skadeståndsbeloppet ska jämkas.
U-M.P: A.S. gjorde sig skyldig till skadegörelse på hennes tvåvåningshus genom att bland annat hälla motorolja på en gavel av huset. Han krossade även en lampa. Han dömdes av tingsrätten för bl.a. skadegörelse den 21 februari 2007. Oljan rann ut längs väggen och sögs in i fasaden. Huset är ljusgult till färgen och oljan orsakade stora mörkbruna fläckar på fasaden. Hon har försökt att tvätta bort fläckarna med varmt vatten, tvättmedel och en hård borste utan resultat. En saneringsfirma har även försökt att få bort fläckarna med en högtryckstvätt utan framgång. Den åtgärd som återstår är att måla om fasaden på huset. Det är inte möjligt att endast måla om den gavel på fasaden där fläckarna finns, utan hela huset måste målas om för att få samma nyans på färgen. Hon är dock tveksam till om det hjälper att måla om huset då oljan sugits in i träet, kanske måste fasaden bytas ut. Hon vet inte när fasaden på huset senast målades. Skadan uppgår till det yrkade beloppet.
A.S.: Han medger att han gjorde sig skyldig till den skadegörelse som U-M.P. redogjort för och är villig att betala för de skador han orsakade. Det har han gjort hela tiden. Han vill bara lämna hela händelsen bakom sig och förstår inte varför detta har dragit ut så mycket på tiden. Han är inte skyldig att ersätta U-M.P. för att hon ska få hela huset ommålat, när det rör sig om oljefläckar på en gavel. Han har hela tiden stått för vad han har gjort och velat göra rätt för sig, men ommålning av hela huset är en onödig kostnad. Huset är för övrigt förfallet och i dåligt skick. Han fick besked från försäkringsbolaget att det kostade 32 312 kr att måla en gavel på huset. Det yrkade beloppet är för högt för att han ska kunna betala det då han har ojämna inkomster och en del skulder. Han tjänar cirka 17 500 kr brutto per månad på sitt arbete och bor i en egen lägenhet. Han har ett banklån på 124 000 kr som han använt bl.a. till konsumtion.
U-M.P. åberopade viss skriftlig bevisning samt förhör under sanningsförsäkran med sig själv. I förhöret bekräftade hon i allt väsentligt vad som anförts sakframställningsvis. U-M.P. åberopade vidare vittnesförhör med M. L.
A.S. åberopade inte någon bevisning.
Av vittnesförhöret med Daniels har i huvudsak följande framkommit: Han är byggnadsarbetare alltsedan 1997 och har yrkeskunskap. Han har även två målare anställda. Han fick i uppdrag av försäkringsbolaget If att besikta huset. Han har ofta liknande uppdrag från olika försäkringsbolag och har arbetat med detta sedan år 2000. Han anlitade först en saneringsfirma för att försöka få bort fläckarna på fasaden, dock utan framgång. Oljan hade trängt in i virket så ommålning är den enda åtgärd som återstår för att få bort fläckarna. Om man målar bara på fläckarna så blir det färgfläckar istället för oljefläckar på fasaden. Fläckarna behöver först grundmålas för att oljan inte ska synas och efter det behöver hela huset målas om för att få samma färgnyans. Det räcker inte med att bara måla den gavel där fläckarna finns. Kostanden för att måla om huset är 116 875 kr, inklusive moms.
Tingsrätten (rådmannen Singh) anförde i dom den 27 januari 2009 bl.a. följande.
Frågan i målet är vilket belopp A.S. ska betala i ersättning för den skada han orsakade genom att hälla ut olja på en gavel på Taylor. Övriga belopp är medgivna och ska bifallas. Det råder inte tvist om sättet att beräkna ränta på beloppen.
Skadestånd med anledning av sakskada ska enligt 5 kap. 7 § punkten 1 SkL omfatta ersättning för sakens värde eller reparationskostnad och värdeminskning. Således ska ersättningen användas för att återställa det som har blivit förstört, försämrat eller minskat till dess tidigare värde.
Det är U-M.P. som har bevisbördan för att det yrkade beloppet utgör en ersättningsgill reparationskostnad till följd av skadan. Hon måste därvid presentera tillräcklig muntlig och skriftlig bevisning till stöd för yrkandet.
Tingsrätten anser att den utredning som förekommit i målet inte styrker att kostnaden för ommålning av hela huset är nödvändig till följd av skadan. A.S. ska därför förpliktas att betala endast det medgivna beloppet. U-M.P.s yrkanden måste ogillas i övrigt. Invändningen om jämkning av beloppet behöver vid denna utgång inte prövas.
A.S. ska till U-M.P. betala 34 707 kr jämte ränta enligt 6 § räntelagen från den 20 november 2005 till dess betalning sker.
Johnson överklagade tingsrättens dom och yrkade att hovrätten skulle bifalla den av henne vid tingsrätten förda talan fullt ut. A.S. bestred bifall till överklagandet.
Hovrätten (hovrättslagmannen Key samt hovrättsråden Hubbard och Boyle, referent) anförde i dom den 1 juni 2009:
- att om en värdeminskning skulle uppstå för det fall endast den skadade gaveln målas, utgör det inte någon adekvat följd av A.S.s agerande,
- att skadeståndet under alla förhållanden ska reduceras på grund av den värdeökning som en fullständig ommålning av huset medför.
Dessa omständigheter åberopades inte vid tingsrätten, men A.S. får mot bakgrund bl.a. av att han saknade ombud vid tingsrätten anses ha giltig ursäkt för att åberopa omständigheterna först i hovrätten. Han ska därför tillåtas att nu åberopa de nya omständigheterna.
U-M.P. har åberopat samma bevisning i hovrätten som vid tingsrätten. A.S. har inte åberopat någon bevisning.
Frågan i målet är hur stort skadestånd A.S. - som medgett att han är skadeståndsskyldig - ska betala till U-M.P. A.S. har medgett ett belopp om 34 707 kr. Detta belopp motsvaras huvudsakligen av kostnaden för ommålning av den husgavel som A.S. skadade genom att kasta motorolja på den. U-M.P. har begärt ersättning för ommålning av hela huset, eftersom olika delar av huset annars skulle få olika nyanser.
Ersättning för sakskada kan i fall som rör skada på den skadelidandes bostad i de flesta fall bara beräknas utifrån kostnad för reparation av skadan. Ersättning utgår därvid för kostnad för återställande av förlorade skönhetsvärden i den mån dessa värden kan sägas ha en objektiv karaktär, d.v.s. om en utomstående bedömare skulle tillmäta den ifrågavarande skadan betydelse (jfr Hellner & Radetzki, Skadeståndsrätt 7 uppl., s. 415 f. och 421).
Det åligger U-M.P. att styrka att ommålning av hela huset varit nödvändig för att åtgärda den skada A.S. orsakat. Till skillnad från tingsrätten finner hovrätten att hon - i avsaknad av motbevisning - genom förhöret med sig själv, men framför allt vittnesförhöret med Daniels, styrkt att ommålning var nödvändig för att hela huset skulle få samma färg. Att ett hus är målat i olika nyanser får anses innebära en sådan försämring av utseendet som inte behöver tålas i enlighet med vad som sagts ovan.
Att en ommålning av hela fasaden skulle visa sig nödvändig kan inte anses utgöra en oförutsebar följd av att A.S. kastade olja på en gavel. Hovrätten finner således att det föreligger adekvat kausalitet mellan A.S:s handlande och skadan som helhet.
En skadelidandes skyldighet att begränsa sin skada innefattar inte någon skyldighet att i första hand vända sitt ersättningsanspråk mot en eventuell försäkringsgivare i stället för mot skadevållaren. Det kan således inte anses åligga U-M.P. att utnyttja sitt försäkringsskydd för att begränsa A.S:s skadeståndsansvar. Vad A.S. därvid anfört föranleder således inte att ersättningsskyldigheten ska sättas ned.
Nytta för U-M.P.
A.S. har, gentemot påståendet att han skulle vara ersättningsskyldig för ommålning av hela huset, bl.a. invänt att huset var i dåligt skick. Han har i hovrätten utvecklat sitt vid tingsrätten framförda påstående om att ommålningen var onödig på så sätt att U-M.P. - för det fall hon fick fullt bifall till sin talan - skulle hamna i en bättre situation än om skadan aldrig inträffat. A.S. har gjort gällande att skadeståndet därför i vart fall ska reduceras till medgivet belopp.
Den skadeståndsrättsliga principen om compensatio lucri cum damno kan sägas innebära att i den mån ett skadestånd medför att den skadelidande hamnar i en bättre situation än före skadan, kan avdrag göras för den nytta skadan också medfört (jfr NJA 1990 s. 705). Avdrag ska endast göras i den mån det motsvarar ekonomisk nytta för den skadelidande. I enlighet med den princip som har tillämpats i det angivna rättsfallet får bevisbördan för sådan nytta samt för nyttans storlek anses åvila skadevållaren, d.v.s. A.S.
I målet är ostridigt att huset inte målats om på länge. En ommålning av huset innebär därför enligt hovrättens mening en inte oväsentlig förbättring av huset som medför att U-M.P., för det fall hon fick hela kostnaden ersatt av A.S., skulle hamna i en ekonomiskt bättre situation än innan skadan inträffade. Avdrag ska därför göras för denna nytta.
Det saknas utredning i målet om vilket mervärde för U-M.P. som en ommålning av hela huset skulle medföra. A.S. har inte visat att nyttan skulle motsvara skillnaden mellan yrkat och medgivet belopp. Hovrätten finner att värdet av U-M.P.s skada - efter avdrag för den nytta reparationen medför - skäligen kan uppskattas till 60 000 kr.
Det finns inte förutsättningar att på grund av A.S:s ekonomiska förhållanden jämka dennes skadeståndsskyldighet. Yrkandet om jämkning kan därför inte bifallas.
1. Hovrätten tillåter A.S:s åberopanden av nya omständigheter i hovrätten.
2. Med ändring av tingsrättens domslut förpliktar hovrätten A.S. att betala 60 000 kr till U-M.P. jämte ränta enligt 6 § räntelagen från den 20 november 2005 till dess betalning sker.
Hovrättens dom meddelad: den 1 juni 2009.
Mål nr: T 1647-09.
Lagrum: 5 kap. 7 § skadeståndslagen (1972:207).
Rättsfall: NJA 1990 s. 705.
Litteratur: Hellner & Radetzki, Skadeståndsrätt 7 uppl., s. 415 f. och 421.