Not 130. Ansökan av Smith om resning i mål ang.
1983. - Länsrätten i Västmanlands län (1988-02-25): Länsrätten har tidigare denna dag prövat länsskattemyndighetens besvär över 1983 års taxeringar. - Länsrätten finner att förutsättning för eftertaxering föreligger då Smith, genom att i sina deklarationer inte redovisa ifrågavarande ersättningar och banktillgodohavanden, har lämnat sådana oriktiga meddelanden som utgör förutsättning för eftertaxering. Den skatt som inte påförts är inte att anse som ringa. Ansökan skall därför bifallas. - Smith har dessutom lämnat sådana oriktiga uppgifter som medför att grund för att påföra skattetillägg för resp. taxeringsår föreligger enligt 116 a § taxeringslagen. Skäl för eftergift har inte framkommit. Länsskattemyndighetens yrkande skall därför bifallas även i denna del. - Vidkommande härefter Chen yrkande om avdrag för kostnader hänförliga till åren 1974-1982 gör länsrätten följande bedömning. - Enligt bestämmelserna i 41 § kommunalskattelagen skall beträffande annan inkomst än inkomst av fastighet eller rörelse utgift eller omkostnad anses belöpa på det beskattningsår varunder utgiften betalts eller omkostnaden ägt rum. - De arvoden Bertram B. uppbar under 1981 och 1982 utgjorde ersättning för tillfälliga konsultuppdrag. Dessa inkomster är till sin natur hänförliga till inkomstslaget tjänst. Inkomstslaget tjänst redovisas enligt kontantprincipen. Avdrag kan således inte medges för kostnader som belöper på tid före de år inkomsterna blivit tillgängliga för lyftning. I praxis (se RÅ 1959 ref. 23 och R 75 1:33) har avsteg gjorts från kontantprincipen om kostnad uppkommit under visst beskattningsår men blivit avdragsgill först under ett senare beskattningsår. - Smith har angående sitt yrkande om avdrag för de kostnader som varit förenade med uppdragens utförande, dels angivit att de totala
storlek stöds genom intyg av uppdragsgivaren. - Christensenförsta hand att kammarrätten skulle nedsätta eftertaxeringarna för taxeringsåren 1982 och 1983 med 50 000 kr för vart och ett av åren. I andra hand yrkade han att eftertaxeringarna för år 1983 skulle nedsättas med 100 000 kr. I tredje hand yrkade han att eftertaxeringarna för taxeringsåren 1982 och 1983 skulle nedsättas med 37 000 kr för vart och ett av åren. Beträffande 1982 års taxering vidhöll han sitt yrkande om beräkning för ackumulerad inkomst för det fall kammarrätten helt eller delvis skulle bifalla hans första- eller tredjehandsyrkande. Smith anförde bl.a. följande. Han hade haft kostnader som uppgått till 100 000 kr varav 75 000 kr utgjorts av direkta utlägg, för konsultuppdragens utförande. Kostnaderna hade varit jämnt fördelade över åren 1972-1982. Av den ersättning han erhållit hade 100 000 kr avsett ersättning för dessa kostnader enligt verifikationer han lämnat som underlag för utbetalningarna, vilket framgick av tidigare ingivit intyg från hans uppdragsgivare. - Kammarrätten i Stockholm (1989-10-13): Kammarrätten delar länsrättens bedömning att Smith, på grund av att kontantprincipen skall tillämpas i inkomstslaget tjänst, inte kan medges avdrag för kostnader han haft tidigare beskattningsår. Vad gäller beskattningsåren 1981 och 1982 måste kostnaderna i brist på utredning uppskattas. Anledning saknas till antagande att Smith haft avdragsgilla kostnader överstigande av länsrätten uppskattade belopp. Vid denna utgång saknar kammarrätten anledning pröva yrkandet om tillämpning av lagen (1951:763) om beräkning av statlig inkomstskatt för ackumulerad inkomst. - Kammarrätten lämnar besvären utan bifall. - Sedan Smith fullföljt talan mot kammarrättens dom beslöt Regeringsrätten den 4 december 1990 att inte meddela prövningstillstånd i följd varav kammarrättens dom skulle stå fast. - I ansökningen yrkade Smith, såsom han slutligen bestämde sin talan, att Regeringsrätten skulle nedsätta det eftertaxerade beloppet för år 1983 med 33 900 kr (154 00-120 500) samt nedsätta underlaget för skattetillägg med motsvarande belopp. Han yrkade vidare att få ersättning för ombudskostnader i målet med 14 685 kr. Till stöd för ansökningen om resning anförde han bl.a. följande. Den eftertaxerade inkomsten, 21 750 USD, hade uppburits i maj 1982, varför den hade bort omräknas efter en växelkurs om 5,771 kr i stället för 7,3286 kr. Uppgiften om att betalningen uppburits i maj 1982 lämnades redan i länsrätten. Varken länsrätten eller kammarrätten hade beaktat uppgiften, varför det förekommit fel vid ärendets handläggning. - Riksskatteverket tillstyrkte bifall till ansökningen. - Regeringsrätten 1994-03-02, M. Harris, Becker, Cervantes, Hughes, Kelly): Skälen för Regeringsrättens avgörande. I sin ansökan om eftertaxering av Smith avseende taxeringsåret 1983 (1982 års inkomster) har taxeringsintendenten angett att Smith i sin deklaration utelämnat ett belopp om 159 397 kr, som
och än mindre vilken kurs som använts vid omräkningen.
frågan om tillämplig växelkurs inte togs upp i processen.
för högt, finner Regeringsrätten att följande bör beaktas.
skrivelsen om omräkningen till intendenten för kännedom.
ersättning för kostnader i ärenden och mål om skatt m.m.
samtliga de faktorer som anges i paragrafen. Regeringsrätten finner att det inte är oskäligt att kostnaderna i resningsmålet bärs av Smith - Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten avslår ansökningen om resning och yrkandet om ersättning för kostnader i resningsmålet. (fd I 1994-02-08, Serrano)