Beslut den 24 juni 2019 i mål 300-19
Bakgrund
1. Tobaksskatt ska betalas för bl.a. röktobak. Med röktobak avses tobak som skurits eller på annat sätt strimlats, tvinnats eller pressats till kakor och som går att röka utan ytterligare industriell beredning samt tobaksavfall som går att röka och som bjuds ut till detaljhandelsförsäljning. Med tobaksavfall avses rester av tobaksblad och biprodukter från bearbetning av tobak eller framställning av tobaksprodukter.
2. CBF Drinkit AB ville i en ansökan om förhandsbesked få veta om tre produkter enligt ingivna varuprover var skattepliktiga till tobaksskatt. Bolaget ansåg att produkterna var att betrakta som råtobak, och därför befriade från tobaksskatt.
3. Skatterättsnämnden fann att produkterna var skattepliktiga såsom röktobak.
Yrkanden m.m.
4.                 Skatteverket             yrkar att Högsta förvaltningsdomstolen ska fastställa Skatterättsnämndens förhandsbesked.
5.                 CBF Drinkit             yrkar att Högsta förvaltningsdomstolen ska ändra förhandsbeskedet och förklara att tobaksprodukterna inte omfattas av skatteplikt. Vidare yrkar bolaget att förhandsavgörande ska inhämtas från EU-domstolen och att ersättning ska beviljas för kostnaderna i Högsta förvaltningsdomstolen.
6. Enligt 5 § första stycket lagen (1998:189) om förhandsbesked i skattefrågor får förhandsbesked lämnas i en fråga som avser sökandens skattskyldighet eller beskattning om det är av vikt för sökanden eller för en enhetlig lagtolkning eller rättstillämpning.
7. Den fråga som bolaget ställde i ansökan om förhandsbesked gällde endast om tre specifika produkter enligt ingivna varuprover utgjorde röktobak och därmed var skattepliktiga till tobaksskatt. I Högsta förvaltningsdomstolen har bolaget gjort gällande att det inte föreligger någon skattskyldighet för bolaget även om produkterna skulle anses vara skattepliktiga.
8. Med hänsyn till den oklarhet som råder i frågan om bolaget är skattskyldigt till tobaksskatt kan det enligt Högsta förvaltningsdomstolen inte anses vara av vikt för bolaget att få frågan om de aktuella produkterna är skattepliktiga prövad (jfr HFD 2014 ref. 18). Det kan inte heller anses vara av vikt för en enhetlig lagtolkning eller rättstillämpning att frågan besvaras genom ett förhandsbesked (jfr HFD 2015 ref. 78 och HFD 2018 ref. 3).
9. Skatterättsnämndens förhandsbesked ska därför undanröjas och bolagets ansökan avvisas. Frågan om att inhämta förhandsavgörande från EU-domstolen faller därmed.
10. Av 20 § lagen om förhandsbesked i skattefrågor framgår att bestämmelserna om ersättning för kostnader i 43 kap.skatteförfarandelagen (2011:1244) endast gäller om det allmänna ombudet hos Skatteverket har ansökt om förhandsbesked. I detta fall är det bolaget som har ansökt om förhandsbesked. Bolagets yrkande om ersättning för kostnader ska därför avslås.
Högsta förvaltningsdomstolen undanröjer Skatterättsnämndens förhandsbesked och avvisar ansökningen.
Högsta förvaltningsdomstolen avslår yrkandet om ersättning för kostnader.
I avgörandet deltog justitieråden                 Harris, Day, Ståhl, Askersjö             och                 Baran.             Föredragande var justitiesekreteraren Morales.
Skatterättsnämnden                 (2018-12-28, Harmsen Hogendoorn, ordförande, Andrews, Chavez, Fored, Powell, Bauer             och                 Tunudd):
Tobaksprodukterna a), b) och c) enligt ingivna varuprov är under angivna förutsättningar skattepliktiga till tobaksskatt såsom röktobak.
De insända varuproverna a), b) och c) består av fint sönderbrutna delar av tobaksblad i olika storlekar.
För att en tobaksprodukt ska utgöra röktobak enligt lagen (1994:1563) om tobaksskatt, LTS, ska den såvitt här är aktuellt, dels ha skurits eller på annat sätt strimlats, dels gå att röka utan ytterligare industriell beredning.
Av Tullverkets utlåtande framgår att samtliga ingivna produkter ska klassificeras till KN-nummer 2403 19 som röktobak och att produkterna synes ha skurits eller på annat sätt strimlats, tvinnats eller pressats till kakor. Av utlåtandet från det Grekiska statliga laboratoriet framgår att samtliga produkter också går att röka.
Eftersom samtliga varuprover enligt Tullverkets bedömning går att röka utan ytterligare industriell beredning och varuproverna får anses ha skurits eller på annat sätt strimlats, anser Skatterättsnämnden att proverna a), b) och c) omfattas av definitionen av röktobak (1 c § första stycket 1 LTS). Det förhållandet att proverna kan bestå av spill, som uppkommit i samband med tillverkning av andra tobaksprodukter, föranleder ingen annan bedömning.