En tingsrätt har, trots att den ene av två vårdnadshavare inte delgivits handlingarna i ärendet, meddelat slutligt beslut mot den andre vårdnadshavaren i ett ärende om utseende av särskild företrädare för barn. Hovrätten har undanröjt beslutet eftersom det aktuella rättsförhållandet ansetts vara av det slaget att det är odelbart i den meningen att endast ett avgörande kan ges för alla som har del i saken.
Åklagaren ansökte om att särskild företrädare skulle förordnas för H.N.M., född 1999, enligt 1 § lagen (1999:997) om särskild företrädare för barn. Åklagaren angav samtidigt att särskild företrädare borde förordnas interimistiskt med stöd av 6 § samma lag utan att barnets vårdnadshavare hördes samt att fadern S.M. och modern M.J.M, som båda är vårdnadshavare för H.N.M., kunde misstänkas för misshandel, olaga hot och olaga tvång.
Tingsrätten beslutade den 20 april 2006 att, för tiden till dess ärendet slutligt avgjorts, förordna advokaten Mora att ensam ta tillvara H.N.M:s rätt under förundersökningen och efterföljande rättegång.
Efter att ha delgivits handlingarna i ärendet bestred M.J.M. yrkandet om att särskild företrädare skulle förordnas för H.N.M. och uppgav att varken hon eller H.N.M:s far utsatt H.N.M. för misshandel, olaga hot eller olaga tvång. Hon uppgav vidare att S.M. för närvarande uppehöll sig i Afrika.
Åklagaren yttrade sig och angav att modern var avförd från förundersökningen men att fadern, som enligt uppgift befann sig på utrikes ort men väntades åter till Sverige inom kort, alltjämt var misstänkt för misshandel av barnet samt att moderns uppfattning syntes vara vacklande kring barnets uppgifter och att hon verkade befinna sig i lojalitetskonflikt mellan barnet och fadern, med vilken hon är gift. Enligt åklagaren fanns alltjämt skäl till att särskild företrädare för barnet var förordnad.
M.J.M. genmälde att det, med beaktande av att det inte med någon säkerhet kunde antas att S.M. skulle komma till Sverige inom en snar framtid och då hon numera var avförd från utredningen angående misstanke om brott mot barnet, inte fanns tillräckliga skäl för att särskild företrädare för barnet skulle vara förordnad och hemställde därför att tingsrätten omgående beslutade härmed.
Tingsrätten (rådmannen Newman) anförde i slutligt beslut den 12 juli 2006 följande.
Förundersökningen mot S.M. pågår fortfarande. M.J.M. befinner sig i en sådan lojalitetskonflikt mellan barnet och maken att det alltjämt finns behov av att en särskild företrädare förordnas för H.N.M. Vad M.J.M. anfört i sitt yttrande föranleder inte någon annan bedömning. Tingsrätten har inte kunnat delge S.M. Detta kan dock inte utgöra hinder mot att tingsrätten prövar ärendet i den del det berör M.J.M.
1. Med stöd av 1 § lagen (1997:997) om särskild företrädare för barn förordnar tingsrätten advokaten L.S. att vara särskild företrädare för H.N.M. och ensam tillvarata hennes rätt under förundersökning och efterföljande rättegång mot S.M.
2. Tingsrätten erinrar om att det interimistiska beslutet den 20 april 2006 alltjämt gäller såvitt avser S.M.
M.J.M. överklagade tingsrättens beslut och yrkade att det skulle ändras på så sätt att det inte förordnades någon särskild företrädare för H.N.M. Som grund för yrkandet angav M.J.M. att hon inte längre var misstänkt för misshandel av H.N.M. och då hon inte befann sig i lojalitetskonflikt mellan barnet och barnets far var det enligt henne inte behövligt att en särskild företrädare förordnades för H.N.M. eftersom hon ensam kunde ta tillvara barnets rätt. M.J.M. gjorde vidare gällande att det faktum att tingsrätten inte hade kunnat delge S.M. måste ha utgjort hinder mot att ärendet prövades även i den del det berörde M.J.M.
Hovrätten (hovrättsråden Mayer, Smith och Duran, referent) anförde i slutligt beslut den 4 augusti 2006 bl.a. följande.
Enligt lagen (1999:997) om särskild företrädare för barn skall, under vissa särskilt angivna omständigheter, en särskild företrädare förordnas för barnet. Denne skall, i stället för barnets vårdnadshavare, som ställföreträdare ta tillvara barnets rätt under förundersökningen och efterföljande rättegång. Under vissa omständigheter kan även den ene av två vårdnadshavare förordnas att ensam ta till vara barnets rätt under förundersökningen och efterföljande rättegång. Oavsett vilken bedömning som görs ligger det emellertid i sakens natur att beslutet måste ges samma innehåll såvitt gäller samtliga parter.
Av det anförda följer att det aktuella rättsförhållandet är av det slaget att det är odelbart i den meningen att endast ett avgörande kan ges för alla som har del i saken. Med hänsyn härtill har tingsrätten förfarit felaktigt när den slutligt prövat ärendet i den del det berör M.J.M. trots att S.M. inte delgivits handlingarna i ärendet.
På grund av det anförda undanröjer hovrätten tingsrättens slutliga beslut och återförvisar ärendet till tingsrätten för fortsatt handläggning. Hovrätten erinrar därvid om att tingsrättens interimistiska beslut den 20 april 2006 alltjämt gäller.
Hovrättens beslut meddelat: den 4 augusti 2006.
Mål nr: ÖÄ 808-06.
Lagrum: 1 och 2 §§ lagen (1999:997) om särskild företrädare för barn; 15 § lagen (1996:242) om domstolsärenden.
Rättsfall: NJA 1975 s. 611; NJA 1987 s. 500; NJA 1989 s. 64; NJA 2000 s. 10.