Godkännande (dispens från kravet på individuell försäkring) / Fråga om Kommerskollegiet genom revisorsföreskrifter överskridit sin befogenhet
Not 97. Överklagande av Rogers ang. dispens från kravet på individuell försäkring för revisorer. - Med anledning av en dispensansökan från Rogers, som var godkänd revisor, yrkade Kommerskollegiet (1992-12-04): Ni har i skrivelse den 28 oktober 1992 till Kommerskollegium ansökt om dispens från kravet på individuell försäkring för kvalificerade revisorer. Som skäl för dispens har Ni angett att Ni är pensionär och att Er verksamhet därför har en ringa omfattning - under 1991 redovisade Ni en omsättning på endast 215 000 kr. Som framgår av 2 § revisorsförordningen (1973:221) är emellertid en förutsättning för att revisorer överhuvudtaget ska få behålla sin auktorisation resp. godkännande att revisorn såsom yrke utövar revisionsverksamhet. En heltidstjänst anses normalt omfatta 1 600 timmar per år. För att yrkesverksamhetskravet skall anses uppfyllt kräver kollegiet att revisorn åtminstone
Rogers sin ansökan om dispens. - Kammarrätten i Stockholm (1993-02-26, Gutierrez,Moore, Gäverth): ej ändring. - I Regeringsrätten yrkade Rogers att Regeringsrätten med stöd av 11 § andra stycket förordningen (1973:221) om auktorisation och godkännande av revisorer skulle bestämma att särskilda skäl förelåg att efterge kravet på säkerhet. - Till stöd för sin talan anförde hon bl.a. följande. Det väsentliga i hennes överklagande av Kommerskollegiets beslut av den 4 december 1992 var att kollegiets beslut av den 28 maj 1990 om ändring av revisorsföreskrifterna stred mot 11, 17 och 21 §§ förordningen om auktorisation och godkännande av revisorer. Enligt dessa bestämmelser skulle auktoriserade och godkända revisorer samt revisionsbolag ställa säkerhet i form av försäkring för ersättningsskyldighet som revisor kunde
verksamhet att omfattas av kravet på samma försäkringsplikt. Vid sin prövning av målet måste kammarrätten ha förbisett att i grunden för hennes ansökan om dispens från försäkringsplikt låg att Kommerskollegiet har överskridit sin befogenhet enligt förordningen SFS 1973:221 och i allmänhet agerat i strid med rättspraxis. - Kommerskollegiet upplyste i ett yttrande att kollegiet genom beslut i tillsynsärende den 8 mars 1993, Dnr REV U 90/93, upphävt Young godkännande som revisor, då hon inte efterkommit kollegiets föreläggande att inkomma med bevis om obligatoriska ansvarsförsäkringar.
Regeringsrätten den 22 oktober 1993 yrkade Rogers
kravet på säkerhet inte föreligger. - Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten fastställer kammarrättens dom. - Regeringsrätten avvisar Young talan i övrigt. (Vasquez 1994-01-25, Wagner)