Fråga om det förelegat skyldighet att betala kontrollavgift för olovlig parkering när den mobilapplikation som tillhandahållits för betalning visat att fordonet stod parkerat i ett annat område än vad som var fallet och betalning till följd därav erlagts för fel parkeringsområde.
Bakgrund
Fordon med registreringsnummer – – – stod den 6 april 2018 kl. 18.30–18.37 uppställt på en parkeringsplats vid Gustavlundsvägen 18–30 i Bromma. Vid aktuellt tillfälle var fordonet leasat av adLegus AB (asLegus). Området, som övervakas av Stockholms Stads Parkerings AB (parkeringsbolaget), var skyltat i enlighet med Trafiksäkerhetsverkets föreskrifter om utmärkning enligt lagen om kontrollavgift vid olovlig parkering (TSVFS 1984:32). Vid kontrolltillfället var fordonet uppställt i strid mot gällande parkeringsbestämmelse. Någon biljett fanns inte placerad i fordonet. adLegus har erlagt betalning om 6,62 kr genom Brewer mobilapplikation (betalningsapp), dock för ett annat parkeringsområde än det som bilen faktiskt stod parkerat i. Betalningen har erlagts till Trafikkontoret Taxa 5. Denna taxa är endast giltig avseende parkering på kommunal gatumark, vilket aktuellt fordon inte var uppställt på.
Parkeringsbolaget yrkade att tingsrätten skulle förpliktiga adLegus att till parkeringsbolaget betala 750 kr jämte viss ränta samt ersätta parkeringsbolaget för ansökningsavgift till tingsrätten och en timmes rättlig rådgivning.
Som grund för käromålet anförde parkeringsbolaget följande. Vid kontrolltillfället har fordonet, i och med avsaknad av giltig biljett, varit uppställt i strid med gällande parkeringsbestämmelse. Parkeringsbolaget har mot bakgrund av överträdelsen utfärdat en kontrollavgift enligt lagen (1984:318) om kontrollavgift vid olovlig parkering (kontrollavgiftslagen) om 750 kr. Det har inte varit oskäligt att utfärda i målet aktuell kontrollavgift.
adLegus bestred käromålet. Samtliga belopp och begärd ränta vitsordades som skäliga i och för sig. Leon yrkade för egen del ersättning för en timmes rättslig rådgivning.
Till stöd för bestridandet anförde adLegus i huvudsak följande. Det är parkeringsbolagets ansvar att tillhandahålla fungerande och begripliga betalningsalternativ. Vid tidpunkten för betalning av kontrollavgiften har betalningsappen angett en tydlig betalningsinstruktion genom att markera var fordonet stod parkerat och ange vilket parkeringsområde detta var. Pilen för det parkeringsområde som adLegus betalade för låg direkt över pilen för det parkeringsområde som adLegus parkerade fordonet på och syntes inte som alternativ. adLegus har därmed med befriande verkan betalt enligt parkeringsbolagets betalningsinstruktion via Brewer betalningsapp. Som kund måste man kunna förlita sig på att man vid användande av betalningsappen inte ska behöva leta efter en parkeringsautomat för att säkerställa att den områdeskod som anges i betalningsappen är korrekt. Kravet att adLegus både ska betala enligt betalningsappen och kontrollera de allmänna villkoren för betalningsappen på nätet samt undersöka avvikande skyltning på en parkeringsplats är oskäligt och ska förklaras ogiltigt enligt 36 § avtalslagen. Innehållet i betalningsappen utgör även ett särskilt betalningsvillkor som ger företräde framför de allmänna villkoren som finns tillgängliga på nätet. Vidare har betalningsappen nu ändrats på så sätt att följdfrågor ställs till kunden om att säkerställa att pilen är placerad korrekt. Genom att göra denna ändring har parkeringsbolaget medgett ansvar för den otydliga betalningsinstruktionen.
Parkeringsbolaget genmälde i huvudsak följande. adLegus har ingått avtal med Brock avseende nyttjande av betalningsappen. Det föreligger inget partsförhållande mellan parkeringsbolaget och adLegus avseende användning av betalningsappen. Parkeringsbolaget kan därför inte svara för eventuella felaktigheter i betalningsappen.
Att ändringar företagits i betalningsappen är riktigt, det är dock inte parkeringsbolaget utan Brock som utfört berörda ändringar. I vart fall framgår av Brewer allmänna villkor för betalningsappen, punkt 4.3.2, att det är parkörens ansvar att tillse att rätt zon står angiven vid betalning, oaktat vilken områdeskod som föreslagits genom betalningsappens positioneringsfunktion. Betalningsappen presenterar inte betalningsinstruktioner för parkören. Det vitsordas att betalningsappens positioneringsfunktion vid tidpunkt för betalning kan ha visat Trafikkontoret Taxa 5. Positioneringsfunktionen i betalningsappen ger dock endast en övergripande områdesbild. I aktuellt fall har fordonet parkerats på yta som direkt angränsar mot gatumark. Parkören borde därför, även för det fall tingsrätten finner att parkeringsbolaget ska svara för eventuella felaktigheter i betalningsappen, utifrån såväl avtalsinnehåll som praktiska omständigheter ha insett att betalningsappen kan visa fel zon. Det är parkören som har att rätta sig efter samt undersöka gällande parkeringsbestämmelser.
Som skriftlig bevisning åberopade parkeringsbolaget kopia av kontrollavgift och Brewer allmänna villkor.
Solna tingsrätt (tingsnotarien Reeves) anförde i dom den 27 oktober 2020 följande.
Av 1 § kontrollavgiftslagen följer att en markägare som upplåter ett område för parkering får ta ut en kontrollavgift, i enlighet med bestämmelserna som anges i lagen, om ett fordon parkerats inom området i strid med villkor som markägaren har uppställt. Lagens bestämmelser om markägare gäller enligt 2 § andra stycket också den som på grund av avtal har rätt att upplåta ett område för parkering eller att förbjuda parkering inom området. Av lagens 3 § följer att sådan avgift endast får tas ut om parkeringsförbudet eller parkeringsvillkoren tydligt har tillkännagetts genom skyltning på platsen med vägmärken (se NJA 2017 s. 669). Av praxis framgår dock att den som vill parkera på ett visst område själv måste förvissa sig om vilka villkor som gäller för parkeringen (se RH 2009:31).
Tingsrätten konstaterar inledningsvis att parterna är överens om att parkeringsvillkoren för parkeringsområdet vid den aktuella tidpunkten varit skyltade i enlighet med TSVFS 1984:32. Vidare har adLegus, enligt de allmänna villkoren för Brewer betalningsapp, haft en skyldighet att försäkra sig om att betalning erläggs efter rätt områdeskod när bilen parkerades på området. Det har framkommit att adLegus genom betalningsappen betalat för ett annat parkeringsområde än det som bilen stod parkerad i. Tingsrätten bedömer därmed att adLegus fordon varit uppställt i strid med de villkor som angivits för området och att det rent faktiskt funnits förutsättningar för parkeringsbolaget att ta ut en kontrollavgift enligt 3 § kontrollavgiftslagen.
Av 10 § kontrollavgiftslagen följer dock att en kontrollavgift inte får tas ut om det med hänsyn till omständigheterna i samband med den olovliga parkeringen skulle framstå som uppenbart oskäligt att ta ut kontrollavgift.
I förarbetena till kontrollavgiftslagen anges som exempel på situationer där eftergift skulle kunna komma i fråga följande. Avgift bör inte få tas ut om försummelsen berott av någon oförutsebar omständighet av mer än bagatellartad natur. Egen eller en nära anhörigs sjukdom är en sådan omständighet. Också andra situationer som den ansvarige inte kan påverka själv bör kunna vara skäl nog. (Se prop. 1983/84:104 s. 21 och 22.)
I det aktuella målet har adLegus uppgett att fel områdeskod angivits vid betalning eftersom betalningsappen visat att fordonet stod parkerat i ett annat område än vad det faktiskt gjorde. Parkeringsbolaget har vitsordat att så kan ha varit fallet. Tingsrätten konstaterar dock att Leon hade kunnat kontrollera om den position som betalningsappen angivit var korrekt genom att jämföra med skyltningen på parkeringsområdet, vilket det också framgår av betalningsappens villkor att en sådan skyldighet åligger parkören. Tingsrätten bedömer därför inte att det, på så sätt som anges i 10 § kontrollavgiftslagen, skulle vara uppenbart oskäligt att ta ut avgiften i nu förevarande fall. adLegus ska därför åläggas att betala kontrollavgift på det sätt som framgår av domslutet. Vad adLegus anfört i övrigt medför ingen annan bedömning.
Med denna utgång följer att adLegus ska ersätta Parkeringsbolagets rättegångskostnad. Tingsrätten gör följande bedömning vad gäller Parkeringsbolagets begäran om ersättning för rättslig rådgivning. – – –
Tingsrätten gör härvid bedömningen att denna tvist får anses vara av sådan okomplicerad och återkommande natur i parkeringsbolagets kärnverksamhet att yrkad ersättning inte kan anses vara skäligen påkallad för tillvaratagande av parkeringsbolagets rätt. Parkeringsbolaget ska därför inte tillerkännas ersättning för rättslig rådgivning i målet.
Yrkat belopp avseende ersättning för ansökningsavgift till tingsrätten är skäligt och ska utgå.
1.Adlegus AB ska till Stockholms Stads Parkering AB betala ett kapitalbelopp om 750 kr jämte ränta enligt 4 och 6 §§räntelagen från den 23 maj 2018 till dess betalning sker.
2.Adlegus AB ska ersätta Stockholms Stads Parkering AB:s rättegångskostnad med 900 kr, vilket avser ansökningsavgift till tingsrätten.
adLegus överklagade tingsrättens dom och yrkade att hovrätten skulle ogilla parkeringsbolagets talan vid tingsrätten. Leon yrkade vidare ersättning för sina rättegångskostnader i tingsrätten och i hovrätten.
Parkeringsbolaget motsatte sig att tingsrättens dom skulle ändras.
Parterna åberopade samma omständigheter till stöd för sin talan och utvecklade sin talan på i huvudsak samma sätt som i tingsrätten. I övrigt var utredningen densamma i hovrätten som i tingsrätten.
Svea hovrätt (hovrättslagmannen Meyer, hovrättsrådet Alexander och tf. hovrättsassessorn Reed, referent) anförde i dom den 8 september 2021 följande.
Det som har tagits upp i hovrätten ger inte anledning till någon annan bedömning än den som tingsrätten har gjort. Tingsrättens dom ska därför inte ändras.
Hovrätten fastställer tingsrättens dom.
Hovrättens dom meddelad: den 8 september 2021.