Föreläggande om åtgärdsutredning ----- Ett konkursbo förelades att utföra en åtgärdsutredning för efterbehandling av en deponi. Miljööverdomstolen (MÖD) fann att konkursboet varken hade bedrivit deponiverksamhet eller annan verksamhet på de två fastigheter där deponin låg. Dessutom hade konkursboet varken ägt eller disponerat fastigheterna. Därför ansågs konkursboets anknytning till deponin inte vara av den karaktären att boet skulle anses vara verksamhetsutövare. MÖD fastställde miljödomstolens beslut att upphävda länsstyrelsens beslut. Jfr MÖD 2008:14 (M 4537-07) som avgjordes samma dag.
ÖVERKLAGAT AVGÖRANDE
Componenta Alvesta AB:s i likvidation konkursbo, c/o Advokat C-G.T.
Miljööverdomstolen fastställer miljödomstolens domslut.
Länsstyrelsen i Kronobergs län (länsstyrelsen) har yrkat att miljödomstolens dom ska undanröjas och att länsstyrelsens beslut den 28 mars 2006 med föreläggande om åtgärdsutredning ska fastställas.
Componenta Alvesta AB:s i likvidation i konkursbo (konkursboet) har bestritt ändring.
Länsstyrelsen har vidhållit vad som anförts vid miljödomstolen med i huvudsak följande tillägg. Det är konkursboet som är verksamhetsutövare för deponin fram till den dagen då konkursen är avslutad. Först därefter övergår ansvaret till fastighetsägaren. Länsstyrelsen har därför valt att förelägga konkursboet att utföra den åtgärdsutredning som Componenta Alvesta AB (bolaget) tidigare skulle ha utfört.
Konkursboet har vidhållit vad som anförts i miljödomstolen och i övrigt anfört att bolaget inte bedrivit någon deponiverksamhet på fastigheten vid konkursutbrottet och att konkursboet inte har bedrivit någon verksamhet därefter.
Vilket ansvar ett konkursbo har för efterbehandlingsåtgärder har varit en omdiskuterad fråga (se Wu m.fl. Miljöbalken, En kommentar s. 9:6 not 1). Om ett konkursbo fortsätter att driva konkursgäldenärens verksamhet och därigenom bidrar till föroreningen kan boet i princip göras ansvarigt för utredning och efterbehandling enligt 10 kap.2 och 8 §§miljöbalken i dess lydelse före den 1 augusti 2007. Även om konkursboet inte bedriver någon verksamhet i egentlig mening kan boet ändå enligt praxis göras ansvarigt för utredning och efterbehandling. Detta förutsätter emellertid att boet förvarar och har rådighet över det objekt som ska behandlas (se Miljöbalkskommentaren, s. 9:6 och 10:13 och NJA 2006 s. 662)
När det gäller föreläggandet om åtgärdsutredning avseende bolagets deponi ger utredningen vid handen att konkursboet inte bedrivit vare sig någon deponiverksamhet eller någon annan verksamhet på de två fastigheter där deponin finns och att konkursboet varken ägt eller på annat sätt disponerat fastigheterna. Konkursboets anknytning till deponin är därför enligt Miljööverdomstolen inte av den karaktären att boet ska anses vara verksamhetsutövare. Miljödomstolens domslut ska därför fastställas.
Domen får enligt 23 kap. 8 § miljöbalken inte överklagas.
I avgörandet har deltagit hovrättsrådet Collins, miljörådet Evans, hovrättsrådet Rodriguez och f.d. hovrättsrådet Jackson, referent. Enhälligt.
Advokaten C-G.T.
Miljödomstolen bifaller överklagandet och upphäver det överklagade beslutet.
BAKGRUND
I november 2003 beslutade Componenta-koncernen att all verksamhet vid Componenta Alvesta AB skulle upphöra sommaren 2004. Länsstyrelsen har därefter fattat ett antal beslut beträffande bolagets deponi samt sanering av förorenade områden. Bolaget har inkommit med saneringsplan samt redovisning av vissa undersökningar.
Länsstyrelsen förelade den 17 oktober 2005, dnr 555-2921-05, bolaget vid ett vite av 250 000 kr att senast den 1 mars 2006 ha utfört och slutredovisat en åtgärdsutredning för bl.a. deponin. Beslutet överklagades till miljödomstolen, som avslog överklagandet. Den 7 februari 2006 försattes bolaget i konkurs, utan att ha uppfyllt föreläggandet.
Länsstyrelsen förelade genom det överklagade beslutet, med stöd av 26 kap. 9 § miljöbalken, Componenta Alvesta AB:s konkursbo att senast den 30 juni 2006 ha utfört en åtgärdsutredning för Componenta Alvesta AB:s deponi. I beslutet angavs ett antal åtgärdsalternativ som skall utredas samt vilka bedömningar som skall göras beträffande dessa.
YRKANDEN M.M.
Componenta Alvesta AB:s konkursbo överklagar länsstyrelsens beslut och yrkar att miljödomstolen skall upphäva det. Konkursboet anför i huvudsak följande. Konkursboet har inget att erinra mot redovisningen av ärendet i beslutet. Som konkursboet uppfattar föreläggandet är även vad konkursboet angivit beträffande förhållanden i sak ostridigt.
Deponin är belägen på fastigheter som tillhör Fastighetsbolaget Alvesta KB respektive Alvesta kommun. Området synes ha använts för deponi under åren 1969-1990. Enligt uppgift beslöt Koncessionsnämnden den 7 februari 1990 att deponeringen skulle upphöra och att området skulle efterbehandlas på lämpligt sätt. Enligt uppgift från företrädare för Componenta Alvesta AB meddelade länsstyrelsen den 11 april 1990 att området skulle befrias från skrot och annat löst avfall samt att området skulle planas ut. Vid sammanträde den 12 februari 1991 föreslog länsstyrelsen att marken skulle täckas med ett 10 cm tjockt lerlager och ett 10 cm tjockt lager av matjord ovanpå lerlagret. Vid sammanträde och efterföljande inspektion den 18 oktober 1991 fann länsstyrelsen att deponin var avslutad och åtgärdad.
Som angivits i länsstyrelsens redogörelse för ärendet upphörde konkursgäldenärens nyttjanderätt till fastigheten Alvesta Gjutaren 6 vid utgången av augusti månad 2005. Den faktiska verksamheten hade enligt uppgift upphört sommaren 2004.
En grundläggande princip inom konkursrätten är att ett konkursbo inte ansvarar för konkursgäldenärens förpliktelser. Avsteg från denna princip har gjorts i mycket begränsad utsträckning. För att avsteg från principen skall kunna göras fordras enligt praxis att
3. det varit fråga om tillståndsreglerade åtgärder och verksamheten efter konkursutbrottet ansetts pågående.
Om konkursbo gjorts ansvarigt har ansvaret i princip inskränkt sig till preventiva åtgärder, medan ansvar inte utkrävts avseende reparativa åtgärder. Sådana förhållanden är inte för handen att det finns grund att göra avsteg från huvudprincipen att konkursbo inte ansvarar för konkursgäldenärens förpliktelser.
Länsstyrelsen har i det överklagade beslutet betonat att vad som åläggs konkursboet kan genomföras utan att boet har rådighet över det markområde som berörs av deponin. Genomförandet av ettvart av de åtgärdsalternativ som länsstyrelsen angivit förutsätter dock rådighet till markområdet. Det är klart att konkursboet inte kan åläggas att vidta åtgärder enligt de framlagda alternativen. Det rättssubjekt som har att genomföra åtgärden skall också utreda åtgärdsalternativen. Utredningen får ses som ett led i de reparativa åtgärderna.
Skulle miljödomstolen finna att konkursboet i och för sig har att svara för konkursgäldenärens förpliktelser görs gällande att det inte kan anses skäligt att konkursboet skall svara för utredning av åtgärdsalternativ avseende en deponi som avslutats för 15 år sedan på ett markområde till vilket konkursboet vid konkursutbrottet inte ägde nyttjanderätt.
Länsstyrelsen vidhåller sin inställning i det överklagade beslutet.
Componenta Alvesta AB:s hyresavtal för fastigheten där den aktuella deponi finns hade upphört innan bolaget försattes i konkurs och bolaget hade lämnat fastigheten. Bolaget har därmed inte bedrivit någon deponiverksamhet på fastigheten vid konkursutbrottet och konkursboet har inte heller bedrivit någon sådan verksamhet därefter. Därmed bör ett föreläggande om utredningar beträffande deponin inte kunna riktas mot konkursboet i egenskap av verksamhetsutövare för denna (jfr Miljööverdomstolens dom den 17 maj 2005 i mål nr M 3079-04). Överklagandet skall därför bifallas och det överklagade beslutet upphävas.
Överklagande senast den 27 oktober 2006.
I avgörandet har deltagit rådmannen Bailey, ordförande, och miljörådet Ingram. Föredragande har varit beredningsjuristen Young.