Sekretess enligt 31 kap. 12 § första stycket offentlighets- och sekretesslagen förelåg för uppgifter i handlingar hos riksdagens utredningstjänst
Not 28. Överklagande av T.A. ang. rätt att ta del av allmän handling. - T.A. begärde att få ta del av promemorior som upprättats av riksdagens utredningstjänst (RUT) i ärenden med diarienummer 2009:1-43 och 2009:45-226. Riksdagsförvaltningen hänvisade i beslut den 6 december 2010 till 31 kap.12 §offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), OSL, och anförde vidare: De promemorior du har begärt att få ta del av är delvis utredningar innehållande uppgifter om undersökningar eller annat sådant uppdrag som har utförts för riksdagsledamöters eller partikansliers räkning. Dessa promemorior är inte offentliga förrän uppdragsgivarna offentliggör innehållet eller tillåter att de kan offentliggöras. Promemoriorna har inte offentliggjorts och uppdragsgivarna har inte medgivit att de får offentliggöras. Riksdagsförvaltningen lämnar därför inte ut promemoriorna i dessa ärenden. Övriga promemorior kan du få ta del av. - T.A. överklagade riksdagsförvaltningens beslut och yrkade att han skulle få del av promemorior. I andra hand yrkade han att målet skulle återförvisas till riksdagsförvaltningen för prövning av om det i varje enskilt fall måste antas att uppdraget lämnats under förutsättning av uppgiften inte röjs. T.A. anförde bl.a. att det inte var fråga om verksamhet med anknytning till näringslivet och att i vart fall riksdagsledamöter och partikanslier kunde anses som ”enskilda” i den åberopade bestämmelsens mening; att ett uppdrag lämnats under förutsättning att uppgiften inte röjs förutsätter vidare en prövning i varje enskilt fall vilket riksdagsförvaltningen inte gjort. -                 Högsta förvaltningsdomstolen (2011-03-17, Anderson, Williams, Floyd, Rubio, Trevino)             :                 Skälen för avgörandet             . Enligt 31 kap. 12 § första stycket OSL gäller sekretess för uppgift som avser provning, bestämning av egenskaper eller myckenhet, värdering, vetenskaplig, teknisk, ekonomisk eller statistisk undersökning eller annat sådant uppdrag som myndigheten utför för en enskilds räkning, om det måste antas att uppdraget har lämnats under förutsättning att uppgiften inte röjs. - Det förhållandet att rubriken till det kapitel där bestämmelsen är intagen talar om ”anknytning till näringslivet” hindrar inte att bestämmelsen kan vara tillämplig även om en verksamhet inte bedrivs på uppdrag av näringslivet. Inte heller krävs det för att bestämmelsen ska vara tillämplig att det är den enskildes ekonomiska förhållanden som ska skyddas. - I frågan om riksdagsledamöter och partikanslierna är enskilda gör Högsta förvaltningsdomstolen följande bedömning. - Vad först gäller partigruppernas kanslier ingår dessa inte i någon myndighetsorganisation även om partierna enligt lagen (1972:625) om statligt stöd till politiska partier har rätt till ekonomiskt bidrag för kanslikostnader. De är därmed att anse som enskilda i sekretessbestämmelsens mening. Detsamma måste anses gälla för en riksdagsledamot när denne inte utövar sitt uppdrag (jfr 41 kap. 2 § OSL). - RUT är en del av kammarkansliet, som i sin tur ingår i riksdagsförvaltningen, och har till uppgift att ansvara för utredningsuppdrag från riksdagens ledamöter och förvaltning, partigruppernas kanslier samt utländska parlament, se 2 § föreskrift (RFS 2000:2) om arbetsordning för riksdagsförvaltningen och 2 § tjänsteföreskrift (RFS 2003:5) om organisation och ansvarsområden inom riksdagsförvaltningen. - Den aktuella sekretessbestämmelsen innehåller inte någon närmare beskrivning av vad som avses med ett uppdrag men det måste i detta ligga att det är fråga om en uppgift som kräver vissa arbetsinsatser av inte alltför obetydligt slag och att resultatet av uppdraget ska redovisas i en rapport eller liknande. I de fall det endast är fråga om att t.ex. besvara en enstaka faktafråga eller ge upplysning om innehållet i en viss rättsregel kan det inte anses vara fråga om uppdragsverksamhet i bestämmelsens mening. Enligt Högsta förvaltningsdomstolens mening får de aktuella uppdragen anses vara sådana uppdrag som omfattas av bestämmelsen med undantag för uppdraget med diarienummer 4. Denna handling ska därför lämnas ut till T.A. - Vad slutligen gäller frågan om återförvisning för prövning av om uppdragen har lämnats med förbehåll om sekretess konstaterar Högsta förvaltningsdomstolen att RUT i sin information anför att utredningarna är sekretessbelagda och att uppdragsgivaren råder över offentliggörandet. Vidare framgår det i ärendet att RUT i anledning av T.A:s begäran särskilt tillfrågat uppdragsgivarna om de frånträder sekretessen. Det framhålls i förarbetena till motsvarande bestämmelse i den tidigare gällande sekretesslagen att det för att sekretess ska gälla krävs att en uppgift är av sådan art att bristen på sekretesskydd måste anses framstå som så väsentlig för uppdragsgivaren att han utan sekretesskyddet skulle ha avstått från att anlita myndigheten (prop. 1979/80:2 Del A s. 239). Högsta förvaltningsdomstolen finner att detta måste anses vara fallet såvitt gäller de nu aktuella uppdragen. Någon anledning att återförvisa ärendet till riksdagsförvaltningen för ny prövning föreligger därför inte (jfr RÅ 1985 Ab 51). -                 Högsta förvaltningsdomstolens avgörande             . Högsta förvaltningsdomstolen beslutar att handlingen med diarienummer 4 ska lämnas ut till T.A. Överklagandet i övrigt avslås. (mål nr 7665-10, fd 2011-02-23, Bush)