Enligt 117 a § 3 st vägtrafikkungörelsen (1972:603) behöver bilbälte inte användas av förare i yrkesmässig trafik för personbefordran. Bestämmelsen har ansetts tillämplig vid körning med taxibil under förarens arbetstid, oavsett om yrkesmässig transport faktiskt pågår eller inte, om inte föraren genom någon åtgärd satt sig ur stånd att utan nämnvärt dröjsmål tillhandagå allmänheten med körning mot ersättning.
Allmän åklagare yrkade vid Malmö TR ansvar å taxiägaren S.J. för förseelse mot vägtrafikkungörelsen enligt följande påstående: S.J. har d 5 jan 1981 kl 13.10 fört en personbil på Haningatan i Malmö utan att använda föreskrivet bilbälte.
TR:n (ordf tingsfiskalen Cook) anförde i dom d 21 maj 1981:
Domskäl. S.J. har vidgått att han vid tillfället körde bil utan att använda bilbälte men bestritt ansvar under påstående att han var i yrkesmässig trafik för personbefordran. Närmare hörd har S.J. uppgivit: Han är taxichaufför. Den aktuella dagen hade han varit hemma och ätit middag. Därefter ville familjen, fru och barn, åka med till Caroli City och handla. När S.J. stannade till vid restaurang Cooper på Stortorget kom det fram en polisman och sade till honom att ta på bältet. S.J. svarade att det inte behövdes i taxi. Polismannen frågade då om S.J. var i tjänst. S.J. blev förvånad och drog på svaret men sade nej. Härefter körde polisbilen och S.J. följde efter den. När de kom fram till Everett stoppade poliserna honom ånyo och rapporterade honom för bilbältesförseelse då han ej efterkommit anmaningen att ta på bältet. S.J. som ansåg att polismannen måste ha missuppfattat gällande bestämmelser körde efter rapporteringen mot Bulltofta för att på trafiksäkerhetsverket kontrollera bestämmelserna men ändrade sig när han kom underfund med att det var stängt där.
S.J. har som bevisning åberopat och ingivit "Allmän information om Arlövs taxi samt åberopat och företett körbok respektive intyg som påstås vara utfärdat av hans hustru. Av "Allmän Information om Arlövs taxi" framgår bl a hur bilarna svarar vid anrop om taxi till viss adress. S.J. är av den uppfattningen att de dagar han tjänstgör är han alltid i yrkesmässig trafik för personbefordran och detta oberoende av om han är ute och kör med sin familj. Han kan nämligen vid anrop snabbt inställa sig på begärd adress och köra kunder. I körboken är antecknat att S.J. d 5 jan 1981 hade körtid mellan kl 06.30 och kl 16.30 samt att han hade rast mellan kl 12.00 och kl 13.00. I intyget från hustrun sägs att S.J. vid tillfället var taxiklädd och att körningen var yrkesmässig.
På åklagarens begäran har polisassistenten S.S. hörts som vittne. S. har uppgivit: Han patrullerade i bil tillsammans med två kolleger. Vid Stortorget såg han S.J. köra en taxibil. Eftersom S.J. hade fru och barn med fick S. intryck av att det ej rörde sig om en taxiresa utan om en rent privat körning. S.J. hade inte bilbältet på sig och Torres därför ta på sig det. S.J. svarade att bilbälte ej behövde användas i taxi. På fråga om ändamålet med körningen uppgav S.J. att det var en privat körning. Polismännen upplyste då S.J. om att undantaget för taxi, i vad gäller användandet av bilbälte, inte gäller vid privata körningar. Härefter körde polismännen. S.J. körde efter dem utan att ha bilbältet på sig. Vid Everett i hörnet Haningatan-N Vallgatan stoppades därför S.J. och rapporterades.
Rätten finner genom S.J:s egna uppgifter och vittnesberättelsen utrett att S.J på tid och plats åklagaren angivit har kört bil utan att använda bilbälte. Vidare är härigenom utrett att S.J:s körning - trots att han inom en kortare tidsrymd möjligen kunnat påbörja körning för att ta upp kunder - varit av privat karaktär. Åtalet skall därför bifallas.
Domslut. TR:n dömde S.J. jämlikt 117 a § och 164 § 1 st 5vägtrafikkungörelsen till böter 100 kr.
S.J. fullföljde talan i HovR:n över Skåne och Blekinge och yrkade att åtalet måtte ogillas.
Åklagaren bestred ändring.
HovR:n (hovrättslagmannen Todd, hovrättsrådet Armstrong samt adj led f d lagmannen Henderson, referent, och Ramirez) fastställde i dom d 18 sept 1981 TR:ns dom.
S.J. sökte revision och yrkade ogillande av åtalet.
Riksåklagaren, som i målet inhämtade yttrande från trafiksäkerhetsverket, medgav under åberopande av trafiksäkerhetsverkets yttrande bifall till S.J:s revisionstalan.
Målet avgjordes efter föredragning.
Föredraganden, RevSekr Camitz, hemställde i betänkande att HD måtte meddela dom enligt följande: Domskäl. Trafiksäkerhetsverket har i sitt yttrande anfört bl a följande. I målet är fråga om den aktuella färden är att anse som yrkesmässig trafik för personbefordran som avses i 117 a § vägtrafikkungörelsen och om S.J. därmed varit befriad från skyldigheten att använda bilbälte. Verket utgår från att yrkestrafiklagstiftningen inte endast gäller körsträckor där passagerare och gods faktiskt befordras mot ersättning. Verket kan inte finna annat än att undantaget i 117 a § nämnda kungörelse bör gälla hela arbetstiden i den yrkesmässiga trafiken.
S.J. var under arbetstid på väg till sitt trafikområde. Vid sådant förhållande har körningen skett i yrkesmässig trafik. Den omständigheten att S.J:s familj medföljde i bilen föranleder ingen annan bedömning. S.J. har således inte varit skyldig att använda bilbälte. Åtalet skall därför lämnas utan bifall.
Domslut. Med ändring av HovR:ns dom ogillar HD åtalet.
HD (JustR:n Perkins, Owen, Watson, Armstrong och Henderson, referent) beslöt följande dom:
Domskäl. Den för målets utgång avgörande frågan är om S.J. utförde den av åtalet omfattade körningen i yrkesmässig trafik för personbefordran och därmed enligt 117 a § vägtrafikkungörelsen (1972:603) var undantagen från skyldighet att använda bilbälte. Med yrkesmässig trafik avses enligt 1 kap 4 § yrkestrafiklagen (1979:559), såvitt nu är i fråga, trafik i vilken personbil med förare ställs till allmänhetens förfogande för transport mot ersättning.
Trafiksäkerhetsverket har i sitt yttrande anfört bl a: Trafiksäkerhetsverket utgår från att yrkestrafiklagstiftningen inte endast gäller körsträckor där passagerare och gods faktiskt befordras mot ersättning. Mot bakgrund av möjligheten till beställning över radio eller från personer utefter vägen är det i detta fallet inte meningsfullt att från yrkesmässig trafik försöka skilja ut vad som skulle kunna anses vara en resa till arbetet.
HD finner, i överensstämmelse med den av trafiksäkerhetsverket uttalade meningen, att såsom yrkesmässig trafik, såvitt nu är i fråga, måste förstås all trafik där personbil med förare står till allmänhetens förfogande för transport mot ersättning, oavsett om sådan transport faktiskt pågår eller ej. Vid körning med taxibil under förarens arbetstid  får bilen anses stå till allmänhetens förfogande, om inte föraren genom någon åtgärd satt sig ur stånd att utan nämnvärt dröjsmål tillhandagå allmänheten med körning.
Av S.J:s i målet åberopade körrapport framgår att den påtalade körningen utfördes under S.J:s arbetspass som taxiförare. S.J. har visserligen under körningen haft med sig sin familj i bilen. Han har emellertid lämnat uppgifter av innebörd att han var beredd att efter anrop inom kort tid påbörja körning för att ta upp kunder. Dessa uppgifter får godtas. I enlighet med vad förut anförts får S.J. därför under körningen anses ha fört bilen i yrkesmässig trafik.
På grund av det anförda skall åtalet ogillas.
Domslut. Med ändring av HovR:ns dom ogillar HD åtalet.