Fråga om ansvaret för skadat och förkommet flyttgods vid transport till utlandet. Avgörande 1993-06-14; 92-6570
J avtalade med en speditör om transport av flyttgods från Västerås till Chile. Vid framkomsten, som försenades, visade det sig att stora delar av godset var borta eller förstört.
J yrkade skadestånd av bolaget med 120 000 kr under påstående att bolaget inte hade försäkrat godset enligt hennes begäran och att bolaget hade ett ansvar eftersom bolaget hade packat om godset.
Bolaget bestred ersättningsskyldighet.
Nämndens bedömning
Av handlingarna i ärendet framgår bl.a. följande. I början av april 1992 kontaktades S (bolaget) av J angående transport av flyttgods mellan Västerås och Valparaiso, Chile. Bolaget utfärdade den 10 samma månad en offert avseende transporten. Av offerten framgår bl.a. att som leveransvillkor gäller "FOT Västerås - fritt terminal Valparaiso", att frakten uppgår till 300 USD per kubikmeter, att försäkring uppgår till 1 procent av värdet, att alla uppdrag utförs i enlighet med Nordiskt Speditörsförbunds Allmänna Bestämmelser (NSAB 85) samt att avtalsperioden är den 10 april - 30 juni 1992. Enligt bolaget lämnades offerten till J per telefon. J har uppgivit att hon gjorde beställningen muntligt. På utfärdat konossement angavs som mottagare, enligt J:s begäran, Phillips, Santiago de Chile. Sedan godset avhämtats i Smedjebacken den 29 april 1992, erhöll bolaget följande dag besked att godset ankommit till Göteborg, undermåligt förpackat. Efter förfrågan accepterade J att ompackning skedde mot ersättning från hennes sida. -Bolaget utfärdade den 25 maj 1992 faktura ställd på J avseeende transport Smedjebacken - Valparaiso. - Mottagandet av godset i Chile försenades. Då godset togs emot konstaterades att stora delar därav var försvunnet eller skadat.
Bolaget har i ärendet anfört bl.a. följande. Bolaget är verksamt som speditör, dvs. man ombesörjer och förmedlar transport av gods. Som speditör förfogar man inte över egna tranportmedel utan kontrakterar för transporten lämplig leverantör. Samtliga uppdrag utförs på basis av NSAB 85. I enlighet härmed har bolaget utfört det ifrågavarande uppdraget utan s.k. fraktföraransvar. Detta innebär bl.a. att bolaget inte ansvarar för tredje mans åtgärd eller underlåtenhet. Bolaget har anlitat väl renommerade speditörer eller transportörer. - Skadorna beror inte på vållande hos vare sig bolaget eller av bolaget kontrakterade transportörer utan på den bristfälliga, sjöovärdiga förpackningen.
Nämnden gör följande bedömning.
Av parternas uppgifter framgår att mellan J och bolaget har träffats ett muntligt avtal avseende transport av gods mellan Smedjebacken och Valparaiso. Fråga är emellertid huruvida bolaget gentemot J haft ställning som speditör utan fraktföraransvar eller om bolaget haft en självständig ställning som transportör med ett sådant ansvar.
Bolaget har inte påstått att den ovannämnda offerten översänts till henne; enligt bolaget erhöll hon offerten per telefon. Vid detta förhållande anser nämnden inte tillförlitligen utrett att J fått del av hänvisningen till NSAB 85. Men även om så varit fallet kan, enligt nämndens mening, ifrågavarande standardvillkor inte anses utgöra en del av avtalet mellan bolaget och J. För att - i en relation mellan en näringsidkare och en konsument - villkoren skall bli avtalsinnehåll bör krävas antingen att villkoren bifogats offerten som bilaga eller, i vart fall, att de hållits lätt tillgängliga för konsumenten. Utredningen i ärendet tyder inte på att J utan svårighet haft möjlighet att i samband med avtalets ingående ta del av villkoren. (Jfr Benson, Avtalsrätt II, 1991, s. 62 ff, särskilt s. 70 samt Johnson, Standardavtalsrätt, 1993, s. 32 ff.)
Bolaget har i ärendet velat göra sig fri från ansvar genom att hävda att bolaget som speditör endast är förmedlare av transport av gods. Eftersom nämnden som sagt inte anser att NSAB 85 är införlivat i avtalet mellan parterna, kan denna invändning emellertid inte godtas; detta också eftersom det inte heller i övrigt framkommmit några omständigheter som för J skulle ha utvisat att bolaget endast uppträtt som mellanman mellan henne och andra speditörer/transportörer. Bolaget har inte påstått att bolaget för J skulle ha klarlagt sin ställning som förmedlare. Den omnämnda offerten säger - med bortseende från hänvisningen till NSAB 85 - inte annat än att bolaget för visst pris erbjuder sig att utföra den ifrågavarande transporten; det anges inte att bolaget skulle vara tvunget att för J redovisa sina faktiska kostnader. ("Eget-pris-kriteriet". Jfr till det sagda Hodge, Speciell avtalsrätt II Kontraktsrätt, 1984, s. 154 f, densamme, Speciell avtalsrätt II Kontraktsrätt 1 häftet. Särskilda avtal Provisorisk upplaga, 1992, s. 125 samt det nordiska betänkandet NEK rapport 1985:4 s. 109 f.)
Med hänsyn till det sagda anser nämnden att bolaget - i enlighet med allmänna rättsgrundsatser - i princip har att svara för de skador och de förluster som drabbat det ifrågavarande godset under den ifrågavarande transporten; detta om bolaget inte kan visa att bolaget inte varit försumligt (presumtionsansvar).
Bolaget har invänt att orsaken till skadorna varit den bristfälliga, sjöovärdiga förpackningen. Denna invändning kan dock inte vinna avseende, eftersom bolaget låtit omförpacka godset i Göteborg, vilken omförpackning har debiterats J.
Då bolaget inte heller i övrigt visat sig vara fritt från ansvar bör bolaget enligt nämndens mening svara för skadorna på godset.
Nämnden anser sig inte på den förevarande utredningen kunna ta ställning till storleken av den ersättning som bolaget bör utge till J utan överlämnar till parterna att söka enas i denna fråga.