En person, som tidigare hade innehaft körkort som återkallats, gjorde sig skyldig till olovlig körning. Med hänsyn till att denne vid körningen skulle ha innehaft ett nytt körkort, om han i tid hade ansökt om det, bedömdes brottet inte som grovt.
Åklagaren åtalade M.H. för olovlig körning, grovt brott, och hastighetsöverträdelse med följande gärningsbeskrivning: M.H. har, utan att vara berättigad därtill genom körkortsinnehav, den 8 februari 2000 fört personbil på länsväg 222 på Skurubron, Nacka kommun, med en hastighet av 116 km/tim trots att högsta tillåtna hastighet där varit 70 km/tim. Den olovliga körningen är grov eftersom M.H. tidigare innehaft körkort som återkallats.
Nacka tingsrätt (2000-09-13, tingsfiskalen Juarez samt nämndemännen Murphy, Murphy och Blevins) dömde M.H. för olovlig körning, grovt brott, och hastighetsöverträdelse till 60 dagsböter.
I sina domskäl anförde tingsrätten följande.
Av polisrapporten framgår att M.H. erkänt att han kört den aktuella sträckan och att hans fart då uppgått till 116 km/tim. Han har dock bestritt ansvar för olovlig körning, grovt brott, och angett följande som grund härför. Hans körkort återkallades i oktober 1999 med en spärrtid om två månader. Han har därefter fått meddelande om att behörigheten gällde från den 9 december 1999 då spärrtiden gick ut. Han har också fått information om att han skall skicka in handlingar för att kunna få ett nytt körkort.
Åklagaren har som skriftlig bevisning åberopat länsstyrelsens beslut om återkallelse av körkortet, ett utdrag ur körkortsregistret samt polisrapporten.
Tingsrätten gör följande bedömning.
M.H:s erkännande av hastighetsöverträdelsen vinner stöd av den övriga utredningen, främst polisrapporten. Han skall därför dömas för detta brott.
Av utdraget ur körkortsregistret framgår att M.H. den 18 november 1999 delgavs länsstyrelsens beslut om att återkalla hans körkort. I det nu nämnda beslutet, vilket M.H. således bevisligen fått del av, anges bl.a. att M.H. tidigast kan få ett nytt körkort då spärrtiden gått ut den 9 december 1999, att ett nytt körkort kan utfärdas först sedan M.H. har skickat in en ansökan med underlag för ett nytt körkort till Vägverket och att ett nytt körkort gäller från och med den dag då det utfärdats av Vägverket.
Mot bakgrund av innehållet i de nu nämnda handlingarna finner tingsrätten att M.H:s påstående om att han trodde sig vara berättigad att föra fordonet inte kan förtjäna någon tilltro. Han skall därför även dömas för olovlig körning. Brottet skall med hänsyn till att M.H. bevisligen fått del av beslutet om återkallelse av körkortet bedömas som grovt brott.
Åklagaren överklagade tingsrättens dom och yrkade att hovrätten skulle döma M.H. för olovlig körning av normal svårhetsgrad.
M.H. bereddes tillfälle att yttra sig över överklagandet men hördes inte av.
Svea hovrätt (2001-06-15, hovrättspresidenten Nichols, hovrättslagmannen Mason och hovrättsrådet Nelson, referent) ändrade tingsrättens domslut på så sätt att M.H. dömdes för - förutom hastighetsöverträdelse - olovlig körning, som inte var grovt brott, och påföljden bestämdes till 40 dagsböter.
I sina domskäl anförde hovrätten följande i fråga om åtalet för olovlig körning:
Tingsrättens dom har överklagats endast i fråga om brottsrubriceringen i denna del. Parterna har inte åberopat någon bevisning i hovrätten.
Av utredningen framgår att Länsstyrelsen i Stockholms län genom ett beslut den 2 november 1999 återkallade M.H:s körkort på grund av en hastighetsöverträdelse och bestämde spärrtiden till två månader räknat från den 8 oktober 1999. Det är klarlagt att M.H. inte innehade något körkort vid tidpunkten för den nu aktuella körningen samt att denna har skett efter det att spärrtiden löpt ut. Fråga är nu om den olovliga körningen skall bedömas som grovt brott eller brott av normalgraden.
Enligt 5 kap. 13 § körkortslagen (1998:488) får en ansökan om utfärdande av körkort efter återkallelse inte prövas innan spärrtiden har löpt ut. När ett körkort har återkallats med anledning av en hastighetsöverträdelse får enligt 5 kap. 14 § andra stycket samma lag ett nytt körkort utfärdas utan ytterligare prövning efter ansökan i de fall då spärrtiden har bestämts till högst ett år. Enligt tredje stycket i sistnämnda paragraf gäller vissa begränsningar i tiden för en ansökan i ett sådant fall, vilka begränsningar saknar intresse i detta mål. Det står enligt hovrättens mening därför klart att M.H. efter den 8 december 1999 uppfyllde förutsättningarna för att efter ansökan få ett nytt körkort och att han vid körningen den 8 februari 2000 skulle ha innehaft ett nytt körkort, om han i tid hade ansökt om det.
Av 3 § första stycket andra meningen trafikbrottslagen (1951:649) följer att den omständigheten att en förare tidigare har innehaft körkort som blivit återkallat kan utgöra skäl för att bedöma en olovlig körning som grovt brott. Med hänsyn till att i förevarande fall omständigheterna vid körningen - med avseende på M.H:s avsaknad av körkort - har varit sådana som nyss har sagts, anser hovrätten emellertid att den olovliga körningen inte bör bedömas som grovt brott.