Att en allmän handling, som en enskild begärt att få ta del av hos en myndighet, lämnats ut till honom från en annan myndighet, som förvarar samma handling, innebär inte att frågan om utlämnande av handlingen från den förstnämnda myndigheten har förfallit.
P.B. begärde den 24 januari 2005 hos Tullverket att få del av en förteckning i tabellform över de på fartyget Graham medförda fordonen vid avresan från Tallinn till Stockholm den 27 september 1994. Enligt beslut den 1 februari 2005 fann Tullverket att det inte stod klart att vissa uppgifter kunde lämnas ut utan att enskilda led skada eller men. Beträffande övriga uppgifter ansåg verket att det inte fanns några hinder mot att lämna ut handlingen. Tullverket lämnade därför ut handlingen i delvis beskuret skick.
P.B. överklagade Tullverkets beslut och yrkade att beslutet skulle undanröjas. Han anförde också att en kammarrättsdom den 27 januari 2005 var felaktig och borde undanröjas. Av överklagandet framgick att P.B. fått del av hela den begärda handlingen då den i obeskuret skick lämnats ut av Styrelsen för psykologiskt försvar.
Kammarrätten i Stockholm (2005-03-08, Wiley, Graham, referent, Stålnacke) yttrade: P.B. har, som han själv uppgivit och visat, fått del av samtliga de handlingar som han i det nu aktuella ärendet begärt att utfå av Tullverket. Vid sådant förhållande är P.B:s talan förfallen.
Någon laglig möjlighet för kammarrätten att undanröja en av kammarrätten avkunnad dom föreligger inte. Besvären i den delen föranleder inte någon kammarrättens vidare åtgärd.
Kammarrätten avskriver målet, såvitt gäller sekretessprövningen.
Kammarrätten avvisar P.B:s talan i övrigt.
P.B. överklagade och yrkade att Regeringsrätten, med ändring av kammarrättens beslut, skulle upphäva Tullverkets beslut. Han anförde bl.a. följande. Tullverket har vägrat att lämna ut uppgifter som andra myndigheter inte ansett hemliga. Detta leder till stor osäkerhet rörande hur sekretessbedömningar rent generellt skall hanteras. Det är också av stor vikt att handlingar rörande Graham så långt som möjligt är offentliga.
Regeringsrätten (2006-03-13, Thompson, Hubbard, Rivera, Davis, Phelps) yttrade: Skälen för Regeringsrättens avgörande. I de fall där en myndighet inledningsvis beslutat att inte lämna ut begärda handlingar till en enskild, men genom senare beslut lämnat ut handlingarna till denne, har talan gentemot det första beslutet ansetts förfallen och överklagandet inte medfört någon åtgärd (se bl.a. RÅ 1994 not. 53 och RÅ 1994 not. 177). I förevarande fall har P.B. erhållit ifrågavarande handling från en annan myndighet än den myndighet från vilken han nu begär att få ut handlingen. Frågan i målet är om det var riktigt av kammarrätten att avskriva målet med hänvisning till detta.
Av 2 kap. 14 § andra stycket tryckfrihetsförordningen framgår att fråga om utlämnande av allmän handling skall prövas av den myndighet som förvarar handlingen, om det inte är föreskrivet att prövningen skall ankomma på någon annan myndighet.
Rätten att ta del av allmänna handlingar begränsas bl.a. genom bestämmelser i sekretesslagen (1980:100). Sekretessen är avsedd att skydda vissa i 2 kap. 2 § tryckfrihetsförordningen uppräknade intressen och gäller för de uppgifter som anges i sekretesslagen. I flertalet fall är sekretesskyddet för en uppgift knutet till en viss typ av ärenden, alternativt till en viss verksamhet eller myndighet.
Regeringsrätten gör följande bedömning.
Om en allmän handling begärs utlämnad från en viss myndighet, skall vid sekretessprövningen de bestämmelser i sekretesslagen tillämpas som tar sikte på den verksamhet från vilken handlingen begärs utlämnad. Om handlingen är offentlig eller sekretessbelagd i någon annan verksamhet saknar därvid självständig betydelse (jfr RÅ 2000 not. 171). Däremot kan den omständigheten att sökanden redan har tillgång till den efterfrågade handlingen i vissa fall påverka den skadebedömning som skall göras vid sekretessprövningen (jfr RÅ 1992 not. 650).
Att en allmän handling som begärts utlämnad från en myndighet har lämnats ut till den sökande av en annan myndighet, som förvarar samma handling, medför således inte att frågan om utlämnande av handlingen från den förstnämnda myndigheten har förfallit. Kammarrätten borde därför inte ha avskrivit målet på sätt som skett.
Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten upphäver det överklagade beslutet i den del det avser utlämnande av allmänna handlingar från Tullverket och visar målet åter till Kammarrätten i Stockholm för ny handläggning.