Arbetsdomstolen finner sig inte vara behörig att till prövning ta upp en talan som väckts av en enskild person och som gäller rätt till dels pension enligt lagen om allmän försäkring, dels statlig tjänstepension på grund av kollektivavtal. Fråga om överlämnande av den ansökan som gjorts i målet till annan domstol eller förvaltningsmyndighet.
Parter:
Staten genom Statens Löne- och Pensionsverk.
L.M. har i en ansökan om stämning på staten genom SPV yrkat att "AD fastslår att Hubbard tillämpning av föreskriven ändring av pensionsutbetalningsdatum innebär ett olagligt berövande av 10 dagars pension och beslutar att den olagligt innehållna pensionen i rubr. ärende à 4 000 kr netto omedelbart återbetalas med ränta." Vidare har L.M. framställt yrkande i fråga om rättegångskostnader.
L.M. har som grund för sin talan anfört bl.a. följande.
"Regeringen beslutade om ändrat utbetalningsdatum av pension (prop. 1994/95:100) på så sätt att vi som har fått pensionen betalad den 15:e i varje månad (med den variation som följer av att den 15:e är en helgdag) skall i fortsättningen få pensionen utbetalad först den 25:e varje månad. Jag har inget att erinra mot detta.
SPV har vid tillämpningen av ändrat pensionsutbetalningsdatum förfarit så att SPV stegvis har framflyttat utbetalningsdagen, varvid SPV inte har tagit hänsyn till att den utbetalade pensionen icke motsvarade den avsedda pensionstiden utan den utbetalda pensionen avsåg längre tid än vad pensionsbeloppet var avsett för.
Konsekvensen blev att när reformen blivit helt genomförd då hade jag blivit lurad på 10 dagars pension, motsvarande beloppet för förskjutningsperioden från den 15:e till den 25:e, för vilken inte utgick pension.
Enligt L.M. utgör hans talan inte någon arbetstvist, men SPV har framfört denna uppfattning till honom. L.M. har vidare uppgett att han inte är medlem i någon arbetstagarorganisation.
Såvitt framgår av handlingarna i målet innefattar den pension som L.M:s talan avser såväl pension enligt lagen om allmän försäkring som statlig tjänstepension enligt kollektivavtal. Hans talan får förstås så att den inte avser fråga om rätt till skadestånd utan hans rätt till pension.
Sherman om statlig tjänstepension som grundas på ett kollektivavtal utgör en arbetstvist (jfr prop. 1974:77 s. 139). Detta kommer sig av att ett kollektivavtal är slutet av arbetsgivar- och arbetstagarföreträdare på arbetsmarknaden. Såvitt L.M:s ansökan gäller en på kollektivavtal grundad rätt till statlig tjänstepension är hans talan därför att uppfatta som en tvist rörande förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare (jfr definitionen av "arbetstvist" i 1 kap. 1 § lagen om rättegången i arbetstvister). En arbetstvist skall handläggas enligt bestämmelserna i lagen om rättegången i arbetstvister. Av 2 kap. 1 § i den lagen följer att arbetsdomstolen inte är behörig att som första domstol ta upp L.M:s talan i denna del. En enskild som, utan stöd av behörig arbetstagarorganisation, vill väcka talan i en arbetstvist är enligt 2 kap. 2 § arbetstvistlagen hänvisad till tingsrätt.
Vad gäller L.M:s talan såvitt gäller pension enligt lagen om allmän försäkring utgör denna inte någon arbetstvist. Rätten till sådan pension grundar sig i på riksdagsbeslut. Arbetsdomstolen är därför som följd av regleringen i 1 kap. 1 § arbetstvistlagen inte heller i denna del behörig att ta upp och pröva tvisten.
Enligt 2 kap. 6 § arbetstvistlagen skall arbetsdomstolen på yrkande av part hänvisa en arbetstvist till tingsrätt, bl.a. om domstolen finner sig inte vara behörig enligt samma kapitel 1 § att pröva talan som väckts här. Arbetsdomstolen har uppfattat det så att L.M. inte yrkar någon sådan hänvisning för det fall hans talan är att uppfatta som en arbetstvist.
I 10 kap. 20 a § rättegångsbalken, som gäller även i arbetsdomstolen, är föreskrivet bl.a. att om rätten i samband med att en ansökan ges in finner att rätten saknar behörighet att ta upp målet men att en annan domstol skulle vara behörig, så skall ansökan lämnas över till den domstolen, om sökanden inte har något att invända mot detta och det inte heller finns något annat skäl mot att ansökan överlämnas.
L.M:s ansökan om stämning får, som redan sagts, uppfattas så att han önskar prövning av sin rätt till pension enligt dels lagen om allmän försäkring, dels statligt kollektivavtal. Han har väckt sin talan mot SPV. Detta verk har att enligt förordningen (1980:759) om utbetalning av statliga tjänstepensionsförmåner och vissa socialförsäkringsförmåner, m.m. betala ut statliga tjänstepensioner och, enligt närmare föreskrifter, också pensioner enligt lagen om allmän försäkring.
Frågor som rör rätt till pension enligt lagen om allmän försäkring prövas däremot inte av SPV utan i första hand av allmän försäkringskassa, dvs. en myndighet som inte omfattas av den nyssnämnda regleringen i rättegångsbalken.
I en tvist som skall handläggas enligt arbetstvistlagen företräds staten såväl vid som utom domstol av Arbetsgivarverket (AV), se 9 § första stycket förordningen (1976:1021) om statliga kollektivavtal, m.m. (kollektivavtalsförordningen). Verket får dock till andra myndigheter under regeringen eller till arbetsgivaren lämna över sådana uppgifter som ankommer på verket, se 3 § samma förordning. Bemyndiganden av detta slag har meddelats av AV genom föreskrifter intagna i verkets cirkulär 1996:A 12, den s.k. arbetsgivarnyckeln. Något bemyndigande för SPV att företräda staten i en arbetstvist av det nu aktuella slaget har dock inte meddelats i dessa föreskrifter.
L.M:s ansökan innehåller yrkanden av skilda slag. Hans ansökan är också hänförlig till olika slags pensionsförmåner som kan prövas av skilda instanser. Sammantaget finner arbetsdomstolen därför inte grund för att i någon del överlämna hans ansökan till någon annan domstol eller förvaltningsmyndighet. Det får ankomma på L.M. att själv ta ställning till i vilket eller vilka avseenden han vill ansöka om domstols eller annan myndighets prövning, mot vem han vill rikta sin talan och hur denna i så fall närmare skall utformas.
Med beaktande av vad arbetsdomstolen nu har anfört finner arbetsdomstolen hinder mot att uppta L.M:s talan till prövning.
Arbetsdomstolen avvisar L.M:s talan.
Ledamöter: Caldwell, Blackwell och Porter. Enhälligt.