Överklagande av Williamson ang. utdömande av vite enligt 21 § föräldrabalken
Not 114. Överklagande av Williamson ang. utdömande av vite enligt 21 § föräldrabalken. - Bonilla och Williamson hade tillsammans dottern Garcia, född 1981. Sedan de separerat
dom den 20 juni 1991, vilken vann laga kraft, att Lopez till Bonilla för umgänge bl.a. fredagen den 30 augusti 1991 kl. 16.00 - söndagen den 1 september 1991 kl. 18.00 och fredagen den 20 september 1991 kl 16.00 - söndagen den 22 september 1991 kl. 18.00. - I en ansökan i november 1991 yrkade Bonilla att länsrätten skulle förplikta Williamson att utge förelagt vite för underlåtenhet att utlämna Garcia för umgänge vid nämnda tillfällen. - Länsrätten i Örebro län (1992-04-16, ordf. Patton) gjorde - efter att ha redogjort för parternas utsagor m.m. - följande bedömning: Garcia har befunnit sig i makarna G:s lägenhet vid de aktuella umgängestillfällena. Hon har emellertid vägrat att följa med fadern till Karlskrona men vill umgås med honom i Örebro. Vad Williamson anfört om skälen till flickans inställning vinner stöd av Carpenter skriftliga redogörelse. Vid angivna förhållanden finner länsrätten inte visat att Williamson brustit i sin skyldighet att vid sin bostad överlämna dottern på föreskrivna tider för umgänge med fadern. Förutsättningar att döma ut förelagt vite föreligger därför inte. - Länsrätten lämnar ansökan utan bifall. - I besvär fullföljde Bonilla sin talan. - Kammarrätten i Jönköping (1992-07-10, Gordon, Walker, Russell): Bonilla har uppgivit bl.a. följande. Williamson har inte gjort vad som står i hennes makt för att utlämna Garcia till honom så att umgänge skulle komma till stånd. Hon har inte varit närvarande vid ifrågavarande tillfällen då han skulle hämta Garcia. Garcia har varit "materiellt förberedd" då Bonilla kommit för att hämta henne. Hon har emellertid inte varit motiverad att följa med honom. - Williamson har uppgivit bl.a. följande. Hon har uppfyllt vad som kan krävas av henne för att försöka få ett umgänge till stånd. Socialarbetare har givit henne rådet att det är lämpligt att hon inte är personligen närvarande för att underlätta för Garcia vid överlämnandet. Detta gjorde hon för att flickan inte skulle behöva känna någon spänning mellan föräldrarna och på så sätt ha lättare att följa med sin far. Vid själva ögonblicket för överlämnandet har hon befunnit sig i en annan del av lägenheten. Garcia har haft fullt förtroende för de personer som varit närvarande och detta har också gjort att spänningen blivit mindre. Garcia har alltid varit förberedd, haft sin väska packad och Williamson har hela tiden hoppats på att hon skulle följa med sin pappa. - Kammarrätten gör följande bedömning. - Länsrätten har i dom den 20 juni 1991 förordnat om verkställighet av tingsrättens dom om umgänge och därvid
nr 2438-1992 (Anm. Se närmast följande notis), avseende verkställighet av tingsrättens dom om umgänge, funnit att det inte kan anses styrkt, att Garcia har nått en sådan mognad att hennes vilja bör beaktas i det avseendet. Detta ställningstagande har betydelse även i förevarande mål.
förelagda viten vartdera av 1 500 kr, avseende umgängestillfällena den 30 augusti 1991 och den 20 september 1991. - I besvär yrkade Williamson att länsrättens dom skulle fastställas. - Bonilla bestred bifall till hennes talan och hemställde att Regeringsrätten skulle förordna två angivna läkare som sakkunniga. - Regeringsrätten (1994-02-24, Hubbard, Voss, Haley, Mathis, Valdez): Skälen för Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten finner inte skäl att förordna om ytterligare utredning avseende Lopez mognad och Haynes G:s inverkan på Lopez relation till Bonilla vid umgängestillfällena den 30 augusti och den 20 september 1991. - Av utredningen i målet framgår att Garcia, som vid de aktuella umgängestillfällena var 9 år och 9 månader gammal, inte vägrat umgänge med Bonilla men motsatt sig att det skedde i dennes hem i Karlskrona. Även om Garcia vid dessa tillfällen var ovanligt mogen för sin ålder, kan hon dock inte anses ha nått sådan mognad att hennes vilja borde beaktats på motsvarande sätt som en tolvårings. Det hade därför ålegat Williamson att genom aktiv medverkan skapa förutsättningar för att Garcia följde med Johnson har emellertid själv vidgått att hon vid de båda
Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten fastställer kammarrättens domslut i de delar som överklagandet avser. (Elliott 1994-01-25, Norgren)