Tillstånd till prövning i hovrätt av mål angående adoption.
J.R. ansökte vid Stockholms tingsrätt om rättens tillstånd att adoptera sin hustrus dotter Alvarado, född år 1994.
L:s mor, M.-C.R., samtyckte. Även L:s biologiske far, S.E., samtyckte, men förklarade under utredningen hos familjenämnden att han inte ville att ansökningen skulle gå igenom.
L. samtyckte till att J.R. skulle beviljas tillstånd att adoptera henne.
Den kommunala familjenämnden avstyrkte adoptionen.
Tingsrätten (tingsfiskalen Huff) anförde följande i beslut den 9 juli 2009.
Den som har fyllt tolv år får som huvudregel inte adopteras utan eget samtycke (4 kap. 5 § FB). I förevarande fall har sådant samtycke lämnats. Det framgår dock av socialutredningen - när Mckinney har talat ensam med utredarna - att hon hyser viss oro inför adoptionen när det gäller befintliga släktband. Av L:s egen berättelse under utredningen vid familjenämnden framgår också att det för L:s samtycke har varit av betydelse att hon kan få lättare att studera i USA. Ett sådant skäl tillmäts vid bedömandet av adoptionsfrågor ingen större betydelse. L:s samtycke får mot bakgrund av det nu anförda behandlas med försiktighet.
Eftersom S.E. inte har del i vårdnaden behövs inte hans samtycke till adoptionen men han skall ändå höras (4 kap. 5 a § andra stycket och 10 § tredje stycket FB). Hans formella inställning, även om han har uttryckt tveksamheter kring den, har varit att han samtycker till adoptionen. Han har samtidigt uppgivit att han hoppas att adoptionsansökan inte går igenom och att han anser att vägande skäl för adoptionen inte föreligger. Hans samtycke väger därför lätt.
Av vikt vid bedömandet av om adoptionen skall tillåtas bör även vägas in att L. själv har uppgivit att kontakten med J.R. var tunn i början av hennes mors och dennes relation och först det senaste året har blivit god. Relationen präglas således inte för närvarande av längre varaktighet. Inte heller bor L. och J.R. stadigvarande tillsammans eftersom J.R. tillbringar mycket tid i England. Det skall dock framhållas att relationen mellan modern och J.R. får anses stabil eftersom de har ett gemensamt barn, med ett andra på väg och eftersom de är gifta.
En annan omständighet av betydelse är att S.E. aldrig har haft något egentligt umgänge med L. Detta är en omständighet som talar för att adoption skall tillåtas trots att S.E. uttryckt tveksamheter till den (NJA 1977 s. 206). Dock skulle en adoption innebära att kontakterna med släkt på faderns sida äventyras.
Vid en samlad bedömning mot bakgrund av det ovan antecknade finner tingsrätten inte att adoptionen för närvarande har visats vara till fördel för L. Ansökan skall därför avslås.
Tingsrätten lämnar adoptionsansökan utan bifall.
J.R. överklagade i Svea hovrätt.
Hovrätten (hovrättslagmannen Hunter samt hovrättsråden Hamilton, referent, och Merritt) beslutade den 28 september 2009 att inte meddela prövningstillstånd. Tingsrättens avgörande stod därmed fast.
J.R. överklagade och yrkade att HD skulle meddela tillstånd till målets prövning i hovrätten.
Målet avgjordes efter föredragning.
Föredraganden, rev.sekr. Myers, föreslog i betänkande att HD skulle meddela följande beslut.
J.R. ansökte vid tingsrätten om tillstånd att adoptera sin hustrus dotter Alvarado, född år 1994. L. själv och L:s mor M.-C.R. samtyckte till adoptionen. Även L:s biologiske far, S.E., samtyckte, dock med tillägget att han ansåg att vägande skäl för adoptionen inte förelåg. Familjenämnden i Sjöbo kommun avstyrkte adoptionen. Tingsrätten avslog ansökan om adoption och hovrätten har vägrat prövningstillstånd.
Frågan i HD är om tillstånd till ärendets prövning i hovrätten bör meddelas.
Prövningstillstånd ska enligt 49 kap. 14 § RB meddelas bl.a. om det är av vikt för ledning av rättstillämpningen att överklagandet prövas av högre rätt (prejudikatdispens).
I familjemål som rör barn - t.ex. mål om vårdnad om barn, boende eller umgänge - bygger avgörandet ofta på en lämplighetsbedömning och domstolen kan inte sällan konstatera att det finns flera lösningar som får anses kunna tillgodose barnets behov. HD har med den utgångspunkten i rättsfallet NJA 2009 s. 789 I uttalat bl.a. att i familjemål saknas det i regel skäl för en hovrätt att ge tillstånd till prövning beträffande tingsrättens avgörande om avgörandet är väl motiverat och framstår som rimligt med hänsyn till utredningen i målet, även om det också skulle finnas goda skäl som talar för en annan lösning.
Den generella anvisningen för hovrätternas tillståndsprövning bör inte gälla när det gäller adoption och andra familjerelaterade ärenden än de som avser vårdnad om barn, boende eller umgänge. En ansökan om adoption syftar till att skapa ett bestående och i princip oupplösligt familjerättsligt förhållande mellan den som vill adoptera och den som adopteras. Ett sådant ärende skiljer sig bl.a. på det sättet från de familjerättsliga ärendena i stort. Med hänsyn således till ärendets karaktär och rättsverkningarna av beslut bör hovrätterna vid tillståndsprövningen inte betrakta sådana ärenden på samma sätt som t.ex. mål om vårdnad om barn. När prövningstillstånd sökes i sådana ärenden bör i stället hovrätternas utgångspunkt vara att en förutsättningslös prövning ska göras, med beaktande i första hand av bestämmelserna om prejudikat-, ändrings- och granskningsdispens. Detta bör gälla oavsett om adoptionsansökan avser ett barn eller en vuxen person.
I det nu aktuella ärendet har 16-åriga Mckinney gett sitt samtycke till adoptionen och utredningen tyder på att hon aktivt önskar att adoptionen ska komma till stånd. Tingsrätten har likväl avslagit ansökan. I t.ex. ett vårdnadsmål har en 16-årings egen vilja enligt fast praxis stor betydelse för vilket beslut domstolen fattar. Motsvarande praxis eller vägledning finns inte när det gäller ärenden om adoption. Det finns därför anledning att hovrätten närmare penetrerar frågan om vilken betydelse barnets vilja ska ha i ett adoptionsärende.
Med hänsyn till vad som nu anförts finns skäl för prejudikatdispens i målet.
Prövningstillstånd ska enligt 49 kap. 14 § RB också meddelas om det finns anledning att betvivla riktigheten av det slut som tingsrätten har kommit till (ändringsdispens) eller om det inte utan att sådant tillstånd meddelas går att bedöma riktigheten av det slut som tingsrätten har kommit till (granskningsdispens).
Bestämmelsen om ändringsdispens är enligt förarbetena avsedd att ge uttryck åt en generös syn på frågan om beviljande av prövningstillstånd. Alla avgöranden som bedöms som tveksamma ska tas upp till fullständig prövning (prop. 2004/05:131 s. 185). När det gäller granskningsdispens är avsikten framför allt att tillståndsgrunden ska tillämpas när det finns svårigheter att vid tillståndsprövningen bedöma tingsrättens överväganden i sakfrågan (a. prop. s. 260).
I det aktuella ärendet finns några omständigheter som innebär att hovrätten borde ha meddelat prövningstillstånd även på dessa grunder.
Familjenämnden i Sjöbo kommun har avstyrkt adoptionen, bl.a. med hänvisning till L:s biologiske fars negativa inställning till att adoptionen genomförs samt till att L. själv under utredningen ska ha visat viss nyfikenhet gentemot fadern och oro över att kontakten med farmodern skulle komma att försämras eller till och med brytas om adoptionen kommer till stånd. Mot den bakgrunden har tingsrätten utgått från att L:s samtycke i adoptionsfrågan bör behandlas med försiktighet. Vad som enligt handlingarna framgår om L:s egna överväganden ger emellertid vid handen att vilken inställning L. själv har till adoptionen och relationen med den biologiske fadern och farmodern, bort utredas närmare innan ärendet avgjordes. I den delen har det betydelse att varken tingsrätten eller hovrätten funnit skäl att hålla sammanträde, vid vilket ytterligare uppgifter i bl.a. den delen kunnat inhämtas, trots att L. i skrift till tingsrätten pekat på vad hon ansett vara missförstånd under utredningen hos familjenämnden och att hon i hovrätten begärde sammanträde.
Vidare synes tingsrätten fått fel uppfattning om var J.R. bor stadigvarande; huruvida han har sin dagliga livsföring med L. och den övriga familjen eller inte bör ha inte en oväsentlig betydelse för bedömningen av om det finns skäl att bifalla ansökan.
Med hänsyn till vad som nu anförts finns skäl även för ändrings- och granskningsdispens i hovrätten.
Med ändring av hovrättens beslut meddelar HD tillstånd till ärendets prövning i hovrätten.
HD (justitieråden Lucas, Todd och Glover, referent) meddelade den 3 september 2010 följande beslut.
J.R. ansökte vid tingsrätten om tillstånd att adoptera sin hustrus dotter Alvarado, född år 1994. L. liksom hennes mor M.-C.R. samtyckte till adoptionen. L:s biologiske far, S.E., har inte del i vårdnaden. Han samtyckte till adoptionen men gjorde tillägget att han inte ville att adoptionen skulle bifallas.
Familjenämnden i Sjöbo kommun avstyrkte adoptionen. Tingsrätten avslog ansökan om adoption. Hovrätten har beslutat att inte meddela prövningstillstånd.
Den 1 november 2008 ändrades förutsättningarna för beviljande av prövningstillstånd i hovrätt (49 kap. 14 § RB). De nya reglerna har utformats för att skapa tillräckliga garantier för att prövningstillstånd verkligen meddelas i mål och ärenden där tingsrättens avgörande är materiellt felaktigt. I paragrafens inledning har förtydligats att prövningstillstånd ska ges så snart någon av tillståndsgrunderna är uppfylld.
Bestämmelserna om ändringsdispens har samtidigt ändrats för att tydligare ge uttryck åt den generösa syn på frågan om beviljande av prövningstillstånd som enligt regeringen bör gälla och som innebär att alla avgöranden som bedöms som tvivelaktiga ska tas upp till fullständig prövning (prop. 2004/05:131 s. 185). Tillståndsprövningen är inte begränsad till de omständigheter som klaganden har anfört i överklagandet, utan hovrätten måste själv i viss utsträckning självmant försöka utröna om det finns skäl att meddela prövningstillstånd (a. prop. s. 189 f.). Detta gäller i särskilt hög grad när fråga är om överklaganden i indispositiva mål (se NJA 2009 s. 798 I-III).
I familjemål som rör barn, t.ex. mål om vårdnad, boende eller umgänge, bygger avgörandet ofta på en lämplighetsbedömning och domstolen kan inte sällan konstatera att det finns flera lösningar som tillgodoser barnets behov. HD har med den utgångspunkten i rättsfallen NJA 2009 s. 798 I-III uttalat bl.a. att det i sådana mål i regel saknas skäl för en hovrätt att ge tillstånd till prövning beträffande tingsrättens avgörande om avgörandet är väl motiverat och framstår som rimligt med hänsyn till utredningen i målet, även om det också skulle finnas goda skäl som talar för en annan lösning.
Den anvisningen för hovrätternas tillståndsprövning bör inte gälla i ärenden om adoption. En ansökan om adoption syftar till att skapa ett bestående och i princip oupplösligt familjerättsligt förhållande mellan den som vill adoptera och den som adopteras. Rättens beslut om tillstånd till adoption innebär att adoptivbarnets rättsliga band till de biologiska föräldrarna - eller en av dem - upphör. Beslutet kan, när det vunnit laga kraft, ändras endast genom ett nytt adoptionsbeslut. Det finns normalt inte flera lösningar som kan tillgodose adoptivbarnets behov, på det sätt som inte sällan är fallet i t.ex. vårdnadsmål.
Ett adoptionsärende skiljer sig således från mål om vårdnad, umgänge och boende. Med hänsyn till ärendets karaktär och rättsverkningarna av ett beslut bör i stället hovrätternas utgångspunkt vara att prövningen ska göras på samma sätt som i andra mål som prövas enligt 49 kap. 14 § RB.
Enligt 4 kap. 5 § första stycket FB får den som fyllt tolv år inte adopteras utan eget samtycke. Enligt 6 § ska rätten pröva om det är lämpligt att adoption äger rum. Vid bedömningen av om det är lämpligt att adoption äger rum ska rätten ta hänsyn till barnets vilja med beaktande av barnets ålder och mognad, även när barnets samtycke inte behövs.
Den sist nämnda bestämmelsen infördes genom lagändringar som trädde i kraft den 1 januari 1996 och syftade till att stärka barnets rätt genom att det skapas en garanti för att adoptioner inte äger rum utan att hänsyn tas till viljan hos de barn som har en egen inställning till adoptionen. Hänsyn ska tas i högre grad till de större barnens inställning än till de mindre barnens (prop. 1994/95:224 s. 51). När det gäller barn som har fyllt tolv år innebär bestämmelserna dels att domstolen är skyldig att kontrollera att det finns ett uttryckligt samtycke, dels att domstolen bör förvissa sig om att ett lämnat samtycke verkligen ger uttryck för barnets vilja (a. prop. s. 40).
Tingsrätten konstaterar att relationen mellan J.R. och L:s mor är stabil, att de är gifta och har ett gemensamt barn samt att de väntar ytterligare ett barn. Vidare konstateras att relationen mellan J.R. och L. är god men att den inte präglas av någon längre varaktighet samt att hennes biologiske far aldrig haft något egentligt umgänge med henne.
Tingsrätten har vid sin bedömning behandlat L:s samtycke med försiktighet och bl.a. hänvisat till den oro för att förlora kontakten med släkten på sin faders sida som hon skulle givit uttryck för vid samtal med företrädare för familjenämnden. Bedömningen har gjorts trots att L. själv i brev till tingsrätten hävdat att det uppstått missförstånd vid sammanträffandet med familjenämnden och trots att hon i brevet uttryckligen hävdat att hon har en god kontakt med släkten på faderns sida och att hon vill bli adopterad av J.R. Några ytterligare åtgärder för att klarlägga L:s verkliga vilja har inte vidtagits och ärendet har avgjorts i parternas utevaro.
Vidare har tingsrätten utgått från att J.R. inte stadigvarande bor med familjen trots att J.R. enligt familjenämndens utredning uppgivit att han bor med familjen i Sverige.
J.R. överklagade tingsrättens beslut och anförde därvid bl.a. att Mckinney anser att hon blivit misstolkad av familjenämnden och att hennes vilja måste tillmätas större betydelse vid prövningen. Vidare anförde han att han bor tillsammans med familjen och att han är en närvarande heltidsförälder åt L.
Det fanns alltså anledning att betvivla riktigheten av det slut som tingsrätten kommit till. Tillstånd till ärendets prövning i hovrätten ska därför meddelas.
Med ändring av hovrättens beslut meddelar HD tillstånd till ärendets prövning i hovrätten.
Justitieråden Martin och Patrick var skiljaktiga beträffande motiveringen och anförde:
Med beaktande av den betydelse som med hänsyn till L:s ålder ska fästas vid hennes vilja och av vad hon upplyst i sitt brev, borde tingsrätten ha hållit förhandling för att på det sättet skaffa sig en bättre uppfattning om hennes inställning och skälen för denna. När så inte skedde går det inte att bedöma riktigheten av tingsrättens avgörande. Tillstånd till ärendets prövning i hovrätten ska därför meddelas.
HD:s beslut meddelat: den 3 september 2010.
Mål nr: Ö 4731-09.
Lagrum: 49 kap. 14 § RB, 4 kap. 5 och 6 §§ FB.
Rättsfall: NJA 2009 s. 798.