Allmän rättshjälp har beviljats i rättslig angelägenhet, som uppkommit i av sökanden tidigare bedriven näringsverksamhet. Omsättningen i rörelsen har visserligen varit hög, men ett flertal andra omständigheter har förelegat som vid en samlad bedömning av hovrätten funnits utgöra skäl att bevilja allmän rättshjälp.
I mål vid Göteborgs tingsrätt mellan Merkantil Leasing Aktiebolag (Merkantil) samt Weeks och A-L.S. angående borgen för leasingavtal ansökte A-L.S. om allmän rättshjälp.
Göteborgs tingsrätt (1995-02-20, rådmannen Zuniga) lämnade A-L.S:s ansökan utan bifall med följande skäl: Av A-L.S:s uppgifter framgår att hon fortfarande är bolagsman i Handelsbolaget S:s Kontorsservice (handelsbolaget), att handelsbolaget bedrivit verksamhet under åren 1979-1984 och att verksamheten därefter bedrivits i S:s Kontorsservice Aktiebolag samt att handelsbolaget tillämpat ett faktoringsystem och som mest belånat kontrakt för två miljoner kronor. Tvisten i målet rör A-L.S:s och Roth borgensåtagande för vissa av handelsbolagets leasingavtal hos Merkantil. A-L.S. får anses ha varit näringsidkare i rättshjälpslagens mening. Tvisten i målet rör således en angelägenhet som har uppkommit i denna näringsverksamhet. - Allmän rättshjälp får i princip inte beviljas den som är eller varit näringsidkare i angelägenhet som har uppkommit i hans näringsverksamhet. På grund härav och då A-L.S. inte åberopat omständighet, av vilken framgår att skäl för rättshjälp föreligger, skall hennes ansökan om allmän rättshjälp lämnas utan bifall.
A-L.S. överklagade beslutet och yrkade i hovrätten bifall till sin framställning om allmän rättshjälp.
Domstolsverket bestred ändring.
Till stöd för sin talan anförde A-L.S. i huvudsak följande: Det är i och för sig riktigt att hon tidigare varit näringsidkare och att den i målet aktuella rättsliga angelägenheten har samband med den tidigare bedrivna näringsverksamheten. Emellertid var lönsamheten i handelsbolaget extremt dålig i förhållande till omsättningen. Handelsbolaget hade inte några anställda. Den totala omsättningen uppgick till cirka två miljoner kronor men cirka 95 % av omsättningen avsåg leasingkontrakt vilka belånats till ett högt belopp. Lånen användes därefter till att erlägga köpeskilling för det utleasade godset. Uthyraren Bonnier & Bonnier Finans AB (Bonnier) skulle enligt avtal ombesörja att den leasade egendomen såldes och därefter göra en avräkning varefter vinsten skulle betalas ut till handelsbolaget. Eftersom Bonnier aldrig avgav redovisning var A-L.S. och hennes dåvarande make, Weeks, helt hänvisade till att försörja sig på vad maken kunde fakturera i den serviceverksamhet som bedrevs parallellt i handelsbolaget. Omsättningen i den verksamheten var cirka 100 000 kr per år. Härutöver hade A-L.S. vissa mindre sidoinkomster av städning och barnavård. Den höga omsättningen var närmast fiktiv. Handelsbolaget är vilande och någon verksamhet har inte förekommit sedan 1984. Avdrag för A-L.S:s ombudskostnader i någon rörelse kan därför inte göras. Skälet till att bolaget inte har avvecklats är att Bonnier/Merkantil inte avgivit någon slutredovisning. Detta har i sin tur givit upphov till den i målet aktuella tvisten. En annan omständighet som försvårar en avveckling av handelsbolaget är att A-L.S. numera saknar insyn i det. Det var Weeks som tidigare hade hand om bolagets angelägenheter och med denne har hon endast en sporadisk och ansträngd kontakt. Målet är mycket komplicerat och A-L.S. är oundgängligen i behov av ombud i målet. Hon arbetar sedan flera år som socialsekreterare och lever ensam med en 15-årig son och har inga ekonomiska möjligheter att ensam bekosta förväntade ombudskostnader. Hon har ingen tanke på att åter ägna sig åt näringsverksamhet.
Domstolsverket invände: Omsättningen i den bedrivna verksamheten uppgick till som mest 2 miljoner kr. Med en så hög omsättning föreligger inte skäl bevilja A-L.S. allmän rättshjälp. Vad A-L.S. uppgivit om sina nuvarande förhållanden föranleder inte någon annan bedömning.
Hovrätten för Västra Sverige (1995-09-25, hovrättsrådet Gallagher, referent, f.d. hovrättsrådet Pearson och hovrättsassessorn Steele) beviljade, med upphävande av tingsrättens beslut, A-L.S. allmän rättshjälp. I skälen för beslutet anförde hovrätten:
Enligt 8 § 1 st. 3 rättshjälpslagen (1972:429) får allmän rättshjälp inte beviljas den som är eller har varit näringsidkare i angelägenhet som uppkommit i hans näringsverksamhet,om ej skäl föreligger för rättshjälp med hänsyn till verksamhetens art och begränsade omfattning, hans ekonomiska och personliga förhållanden eller omständigheterna i övrigt. I förarbetena till lagrummet i dess nuvarande lydelse, enligt lag (1988:213), påpekas det att en helhetsbedömning av den rättssökandes situation måste göras för att nå ett resultat som överensstämmer med intentionerna bakom näringsidkarundantaget (prop. 1987/88:73 s. 97).
Målet i tingsrätten avser för A-L.S:s del hennes borgensåtagande för vissa av handelsbolagets leasingavtal hos Merkantil. A-L.S. är bolagsman i handelsbolaget. Hennes ansökan om allmän rättshjälp avser en angelägenhet som uppkommit i en verksamhet där hon är att betrakta som näringsidkare i rättshjälpslagens mening. Hon har emellertid upphört med näringsverksamheten flera år innan hon ansökte om rättshjälp. Handelsbolaget är vilande och någon verksamhet har inte förekommit i bolaget sedan 1984. Visserligen var handelsbolagets omsättning hög, men anledning saknas att betvivla riktigheten av A-L.S:s uppgift att bolaget haft låg, om ens någon,lönsamhet. Några anställda har inte funnits. Tvisten i målet är av komplicerad natur. A-L.S. har en relativt låg inkomst och är försörjningsskyldig mot ett barn. Det saknas anledning anta att hon åter kommer att ägna sig åt verksamhet som näringsidkare. Vid en samlad bedömning av A-L.S:s situation finner hovrätten att skäl för allmän rättshjälp föreligger. A-L.S:s ansökan skall därför bifallas.