Tillstånd till vattenverksamhet; nu fråga om provverksamhet----- Miljödomstolen meddelade tillstånd till vattenuttag ur en å för infiltration i en ås samt vattenuttag ur denna. Yrkandet om att få anlägga fyra bassänger inom infiltrationsområdet bifölls medan yrkandet om ytterligare fyra bassänger på annan fastighet ogillades. Miljööverdomstolen (MÖD) ändrade tillståndet till att även avse de senare bassängerna. Domstolen uttalade däremot vad gäller tvångsrätt att en av sökanden vid miljödomstolen gjord framställan om rätt att få ta områdena i anspråk för bassängerna hade utgjort en begäran om särskild tvångsrätt enligt 28 kap. 10 § miljöbalken. Eftersom miljödomstolen inte hade prövat detta yrkande ansåg MÖD att det förekommit grovt rättegångsfel och återförvisade frågan till miljödomstolen för fortsatt behandling.
ÖVERKLAGAT AVGÖRANDE
Ansökan om tillstånd till vattenverksamhet enligt 11 kap.miljöbalken för bl.a. infiltration i Johannishusåsen av vatten från Lyckebyån för den kommunala vattenförsörjningen i Karlskrona kommun, Blekinge län, nu fråga om provverksamhet
1. Med ändring av miljödomstolens dom bifaller Miljööverdomstolen Karlskrona kommuns yrkanden på följande sätt.
a) Miljööverdomstolen lämnar Karlskrona kommun tillstånd att, för det ändamål som anges i miljödomstolens förordnande om tillstånd, anlägga högst fyra öppna infiltrationsbassänger inom infiltrationsområdet vid Hillerslätt. För tillståndet gäller vad som i miljödomstolens dom föreskrivits för tillståndet i övrigt i frågor om tidsbegränsning, villkor, kontrollbestämmelser, arbetstid, oförutsedd skada och omprövning. Vad gäller uppskjutna frågor och prövotid, gäller vad som i miljödomstolens dom föreskrivits med den ändring som framgår nedan under punkten c.
b) Tillståndet under punkten a får tas i anspråk även om domen inte vunnit laga kraft.
c) Vad miljödomstolen förordnat i fråga om uppskjutna frågor om prövotid skall avse skadeförebyggande åtgärder, kompensationsåtgärder och ersättningar för annat än intrång på grund av tvångsrätter. Prövotiden skall gälla till och med tre år efter det att denna dom vunnit laga kraft. Karlskrona kommun skall snarast efter prövotidens utgång, och senast ett år därefter, till miljödomstolen redovisa sammanställning i enlighet med vad som föreskrivs i miljödomstolens dom.
2. Målet i den del det gäller Karlskrona kommuns yrkande om att med särskild tvångsrätt få ta områden i anspråk återförvisas till miljödomstolen för fortsatt behandling.
3. Karlskrona kommun skall betala ersättning till JMs huvudmän för rättegångskostnader med sextiofemtusensexhundranittiosju (65 697) kr, varav 64 375 kr för ombudsarvode, jämte ränta enligt 6 § räntelagen från denna dag till dess betalning sker.
- ger tillstånd att anlägga öppna infiltrationsbassänger vid Hillerslätt i enlighet med ansökan till miljödomstolen, samt därvid även förordnar om tvångsrätter,
- ändrar miljödomstolens förordnande om prövotid så att tiden bestäms till tre år efter det att domen vunnit laga kraft och att handlingarna skall ges in till miljödomstolen ett år därefter.
Sakägare företrädda av JM har bestritt samtliga kommunens yrkanden samt begärt att yrkandet om tvångsrätt avvisas alternativt återförvisas till miljödomstolen för prövning. För det fall att Miljööverdomstolen meddelar tillstånd till infiltrationsbassänger vid Hillerslätt har EJ och GJ begärt ersättning i enlighet med vad som angivits i miljödomstolens aktbilaga 70.
Karlskrona kommun har bestritt begäran om avvisning samt gjort gällande att frågan om ersättning bör avgöras efter prövotiden. För det fall att ersättningsfrågan skall avgöras nu vidhåller kommunen den inställning som framgår av miljödomstolens aktbilaga 62.
Miljööverdomstolen har hållit huvudförhandling i målet och i samband därmed haft syn vid Hillerslätt.
Kommunen har till stöd för sin talan i Miljööverdomstolen anfört i huvudsak följande.
Områden med tillräcklig mängd grus av rätt kvalitet och tillräcklig närhet till åsens kärna, och som inte är natur- eller kulturskyddade, har undersökts i samråd med länsstyrelsen. Områdena vid Hillerslätt och Västra Vång har därvid bedömts som de mest lämpliga. Övriga tekniskt möjliga lokaliseringar utgör skyddade områden, har för liten kapacitet eller utgörs av jordbruksmark. En lokalisering längre norrut skulle vidare medföra risk för inträngning av järn och mangan på grund av närhet till Föllsjömossen. Av miljödomstolen föreslaget område söderut är inte tekniskt möjligt då det saknar kontakt med åsens kärna. Det finns ingen beaktansvärd risk för skada på grundvattnet till följd av närheten till brukningscentrat vid Hillerslätt. Det är ca 200 meter mellan brukningscentrat och infiltrationsområdet. Den föreslagna platsen är ett gammalt grustag. Sedan många år finns inget skydd i form av humusskikt. Luftburna partiklar har därmed kunnat ta sig ner genom det grova materialet direkt till magasinet. Det finns inga indikationer på att dagens jordbruk skulle skada åsens vatten. Infiltrationsdammarna, med ett aktivt biofilter och en särskilt anlagd bottenyta, kommer snarare att förbättra säkerheten. Striktare krav kommer inte att gälla för verksamheten vid brukningscentrat än vad som enligt skyddsföreskrifter kommer att gälla för hela den inre skyddszonen om infiltrationen permanentas. Under försöksperioden är det värdefullt med naturliga förhållanden för att på bästa sätt kunna bedöma hur kommande föreskrifter skall utformas varför några skyddsföreskrifter inte kommer att meddelas under försöksperioden.
Det är inte riktigt att kommunen inte begärt att tvångsvis få nyttja områdena för dammar och brunnar. Miljödomstolen har även i sin dom medgett verksamhet mot ägares och nyttjares nekande, men skjutit ersättningen för detta tvångsvis ianspråktagande på framtiden.
Det är inte lämpligt att ha en bestämd dag för prövotidens utgång. Åsens hydraulik och infiltrationsområdenas inbördes förhållande går inte att testa förrän båda infiltrationsområdena kan anläggas och tas i försöksdrift.
Då det rör sig om ett angeläget kommunalt projekt bör verkställighetsförordnande medges.
Sakägare företrädda av Fleming har anfört i huvudsak följande.
Placeringen av dammarna vid Hillerslätt kommer sannolikt att väsentligen påverka driften av näringsverksamheten vid brukningscentrat. Nuvärdet av intrånget uppgår till 220 000 - 363 000 kr. Härtill kommer den miljöskada som fastigheten får vidkännas under byggtiden. Projektet medför större intrång än nytta. Frågan om alternativ placering har inte tillräckligt utretts. Den sökta verksamheten strider mot Europakonventionens proportionalitetsprincip. Kommunen har överhuvudtaget inte vid miljödomstolen yrkat tvångsrätt för att ta i anspråk mark för infiltrationsanläggning eller anläggandet av borror. Det finns inte heller något beslut om tvångsrätt i miljödomstolens dom. Ett verkställighetsförordnande för verksamhet vid Hillerslätt saknar därför självständig betydelse. Av 22 kap. 27 § tredje stycket miljöbalken framgår att en uppskjuten fråga skall avgöras så snart som möjligt. Det bör strida mot bestämmelsens syfte att sätta frågan om ersättning m.m. på obestämd prövotid.
Kommunens yrkanden tillstyrks. Andra möjliga lokaliseringar av infiltrationsbassänger än de som föreslagits vid Västra Vång respektive Hillerslätt kan svårligen genomföras utan betydande intrång i natur- och kulturmiljövärden. Länsstyrelsen vill betona behovet av att kommunens dricksvattenförsörjning snarast får en långsiktigt hållbar lösning. Humushaltens ökning i ytvattnet och på sikt även i grundvattnet är ett långt större hot mot ett långsiktigt hållbart nyttjande av grundvattnet än den försöksverksamhet som nu är aktuell. Det finns inte skäl att anta att risken för skada på grundvattnet till följd av försöksverksamheten är större än risken med fortsatt jordbruksverksamhet i nuvarande omfattning.
Det är av yttersta vikt att kommunen tillförsäkras ett tjänligt dricksvatten snarast och därför nödvändigt med ett försök i så stor skala att det går att utvärdera.
Nämnden finner inget hinder mot att tillstånd meddelas även för anläggande av infiltrationsdammar vid Hillerslätt. Enligt nämndens kännedom idag finns det inte några fakta som visar att de jordbruk som är i drift på åsen skadar eller påverkar åsens vatten. Projektet bör drivas som ett fullskaleförsök för att utreda hur skyddsföreskrifterna skall utformas för att bäst skydda vattnet.
Miljööverdomstolen finner - liksom miljödomstolen - att kommunen har erforderlig rådighet för den ansökta verksamheten och att den av kommunen upprättade miljökonsekvensbeskrivningen kan godkännas.
Vad först gäller lokaliseringen framgår av 2 kap. 4 § miljöbalken att platsen som sådan för en verksamhet skall vara lämplig och orsaka minsta intrång och olägenhet för människors hälsa och miljön. I miljökonsekvensbeskrivningen för infiltrationsbassängerna presenteras olika alternativ för att lösa kommunens vattenförsörjning. Slutsatsen är att infiltration i Johannishusåsen är det bästa alternativet vad gäller kvalitet och säkerhet. Johannishusåsen är ett område med stora natur- och kulturvärden, och delar av området är bl.a. klassificerat som naturreservat och förtecknat som ett natura 2000-område. Av utredningen i målet framgår att den föreslagna lokaliseringen vid Hillerslätt innebär att bassängerna kommer att placeras utanför naturreservatet och natura 2000-området samt att miljön i natura 2000-området inte kan antas påverkas på ett betydande sätt av infiltrationsbassängerna. Av kommunens utredning framgår också att andra tekniskt möjliga lokaliseringar, med tillräcklig kapacitet, skulle medföra ett större intrång på naturvärden och/eller enskilda intressen. Miljööverdomstolen bedömer mot bakgrund härav att lokaliseringen är lämplig. Den ger heller inte upphov till olägenheter för människors hälsa eller miljön. Miljööverdomstolen bedömer vidare att brukningscentrats närhet till försöksverksamheten inte innebär någon förhöjd risk för skada på grundvattnet. Den av kommunen föreslagna lokaliseringen är således godtagbar enligt 2 kap. 4 § miljöbalken.
Vidare gäller enligt 11 kap. 6 § miljöbalken att en vattenverksamhet får bedrivas endast om dess fördelar från allmän och enskild synpunkt överväger kostnaderna samt skadorna och olägenheterna av den. I detta fall är det fråga om verksamhet med ändamål att tillgodose ett angeläget allmänt intresse, nämligen kommunens vattenförsörjning. De skador och olägenheter för enskilda som infiltrationsbassängerna i försöksstadiet ger upphov till är framför allt ianspråktagande av mark. Då fördelarna ur allmän synpunkt klart överstiger det intrång i enskilda intressen som detta innebär föreligger inte något hinder mot infiltrationsbassängerna enligt 11 kap. 6 § miljöbalken.
Då något hinder inte heller i övrigt möter mot tillåtligheten av infiltrations- bassänger vid Hillerslätt skall kommunens yrkande om tillstånd till dessa bifallas.
Miljödomstolen har i sin dom angivit att sökanden inte har yrkat tvångsrätt för att ta i anspråk mark för de sökta infiltrationsbassängerna (domen s. 13). Kommunen har i miljööverdomstolen gjort gällande att tvångsrätt har yrkats vid miljödomstolen, ett yrkande som såvitt avser Västra Vång också bifallits.
Det tillstånd som Miljödomstolen lämnat att anlägga infiltrationsbassänger vid Västra Vång innefattar inte ett förordnande om att med särskild tvångsrätt få ta mark i anspråk för detta ändamål. Av miljödomstolens domskäl framgår också att domstolen inte har prövat något yrkande om tvångsrätt. Frågan blir då om kommunen i miljödomstolen skall anses ha framställt ett yrkande om tvångsrätt som domstolen inte har prövat.
Av miljödomstolens akt framgår att domstolen i ett föreläggande till kommunen anfört att det vid huvudförhandlingen i målet kom fram att sökanden inte med ägarna och brukarna av fastigheterna träffat någon ekonomisk uppgörelse eller säkerställt marktillträdet för anläggningarna. Som svar på föreläggandet anförde kommunen att någon överenskommelse med sakägarna i fråga om ersättningsnivåer inte nåtts och att kommunen därför överlämnade bedömningen till domstolen med begäran om rätt att ta områdena i anspråk. Kommunen erbjöd därvid ersättning till berörda sakägare bl.a. för rätten att nyttja mark för infiltrationsdammar.
Miljööverdomstolen anser att den av kommunen vid miljödomstolen gjorda framställan om rätt att få ta områdena i anspråk utgör en begäran om sådan särskild tvångsrätt som avses i 28 kap. 10 § miljöbalken. Genom att miljödomstolen inte har prövat detta yrkande har det förekommit sådant grovt rättegångsfel som avses i 59 kap. 1 § 4. rättegångsbalken. Yrkandet om tvångsrätt kan inte tas upp i Miljööverdomstolen som första instans varför målet såvitt avser denna fråga skall återförvisas till miljödomstolen för fortsatt behandling. Miljödomstolen har därvid att pröva frågor om ersättning för eventuella tvångsvis ianspråktaganden.
Miljööverdomstolen finner att tidpunkten för prövotidens utgång, och tidpunkten för ingivande av handlingar, skall bestämmas i enlighet med kommunens yrkande.
Då miljödomstolen har att pröva frågan om ersättning med anledning av eventuella tvångsvis ianspråktaganden, och då ersättningsfrågorna i övrigt har satts på prövotid, föranleder EJs och GJs yrkande om ersättning nu inte någon prövning av Miljööverdomstolen.
Då det rör sig om ett angeläget kommunalt projekt förordnar Miljööverdomstolen att tillståndet även såvitt avser infiltrationsbassängerna vid Hillerslätt får tas i anspråk även om domen inte har vunnit laga kraft.
En förutsättning för ianspråktagande av tillståndet är dock att kommunen skaffat sig en rätt att ta de aktuella markområden i anspråk.
JMs huvudmän har yrkat ersättning för rättegångskostnader med 65 697 kr, varav 64 375 kr för ombudsarvode. Kommunen, som har medgivit att utge yrkat belopp, skall ersätta JMs huvudmän deras kostnader i målet.
I avgörandet har deltagit hovrättslagmannen Lopez, miljörådet Evans, hovrättsrådet Burns och tf. hovrättsassessorn Lewis, referent. Enhälligt.