Uppförande av byggnad inom område av riksintresse för kulturminnesvården (avslag) / Uppförande av byggnad inom område av riksintresse för kulturminnesvården (rättsprövning, avslag)
Not 145. Ansökan av Patel Nguyen och Roth E. om rättsprövning av ett beslut ang. bygglov. -Byggnadsnämnden i Tierps kommun avslog den 18 november 1992 en ansökan om bygglov för nybyggnad av garage/förråd på Husbyborg l:l2 i kommunen och den 23 maj 1995 en ansökan om bygglov för nybyggnad av garage/förråd på fastighetens västra del. - Sedan besluten överklagats avslog Länsstyrelsen i Uppsala län den 21 mars 1995 överklagandet av byggnadsnämndens beslut den 18 november 1992 och den 23 januari 1996 överklagandet av beslutet den 23 maj 1995. - Patel Nguyen och Roth E. överklagade länsstyrelsens båda beslut. - Regeringen (Inrikesdepartementet, 1997-12-04) avslog överklagandena och anförde som skäl för sitt beslut: Av handlingarna framgår att fastigheten Husbyborg 1:12 är belägen inom fornlämningsområdet Husbyborg som är av riksintresse för kulturminnesvården. Regeringen finner i likhet med länsstyrelsen att den åtgärd Williams och Patel Anderson ansökningar avser kan medföra påtaglig skada på kulturmiljön och på grund härav inte uppfyller kraven i 2 kap. plan- och bygglagen (1987:10). Överklagandena bör därför avslås. - Patel Nguyen och Roth E. överklagade regeringens beslut och ville ha bygglov. De anförde bl.a. följande. Godkänd fastighetsbildning borde gälla. De hade köpt fastigheten på den grunden. Kammarrätten, som varit på platsen, hade gett sitt bifall till byggnaden. Platsen hade grävts ut 1962 utan att några fynd gjorts och nuvarande länsantikvarie hade 1996 förespråkat rivning av den fallfärdiga kyrkoruinen. Däremot ville kommunen att den skulle bevaras. Hembygdsföreningen hade hösten 1997 fått bygglov för bl.a. en lika stor förrådsbyggnad som överklagandet i detta mål gällde. Föreningens byggnad var placerad närmare ruinen, vilket gjorde att Patel Nguyen och Roth Schmitt ansåg sig diskriminerade genom att de vägrats bygglov. De var fast boende medan föreningen vistades där tio timmar per år. - Regeringsrätten (1999-06-15, Lee, Smith, Chase, Hammond, Johnston): Skälen för Regeringsrättens avgörande. Regeringens beslut kan inte överklagas. Regeringsrätten finner dock att överklagandet bör tas upp som en ansökan om rättsprövning. - Av 1 § lagen (1988:205) om rättsprövning av vissa förvaltningsbeslut framgår att Regeringsrätten på ansökan av enskild part i ett sådant förvaltningsärende hos regeringen som rör något förhållande som avses i 8 kap.2 eller 3 §regeringsformen skall pröva om avgörandet i ärendet strider mot någon rättsregel på det sätt som sökanden har angett eller som i övrigt klart framgår av omständigheterna i ärendet. Rättsprövningen innefattar, förutom ren lagtolkning, även sådana frågor som faktabedömning och bevisvärdering samt frågor om beslutet strider mot kravet på saklighet, opartiskhet och allas likhet inför lagen. Prövningen omfattar också fel i förfarandet som kan ha påverkat utgången i ärendet. Om de tillämpade rättsreglerna är utformade så att myndigheten har en viss handlingsfrihet vid sitt beslutsfattande, omfattar rättsprövningen frågan om beslutet ryms inom handlingsfriheten (prop. 1987/88:69 s. 23-25 och 234). - Regeringen har gjort bedömningen att uppförandet av en sådan byggnad som avses med bygglovsansökan inte är att anse som en kompletteringsåtgärd. För bygglov förutsätts då att kraven i bl.a. 2 kap. plan- och bygglagen (1987:10) är uppfyllda. Av detta följer att lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m. skall tillämpas. Enligt 2 kap. 6 § andra stycket i den lagen skall områden av riksintresse för kulturminnesvården skyddas mot åtgärder som kan påtagligt skada kulturmiljön. Fastigheten Husbyborg 1:12 ligger inom ett område som bedömts vara av sådant intresse. Att uppföra en byggnad enligt ansökningen om bygglov kan, enligt regeringens bedömning, medföra påtaglig skada på kulturmiljön. - De bedömningar som gjorts i ärendet kan, enligt Regeringsrättens mening, inte anses gå utöver det handlingsutrymme som ifrågavarande lagregler ger de tillämpande myndigheterna. Regeringsrätten finner vidare inte att sökandena visat att regeringen vid beslutsfattandet skulle ha felbedömt fakta eller inte ha iakttagit kravet på saklighet och opartiskhet. Det framgår inte heller klart av omständigheterna i ärendet att beslutet på annat sätt strider mot någon rättsregel. Regeringens beslut skall därför stå fast. - Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten förklarar att regeringens beslut skall stå fast. (fd II 1999-04-21, Tucker)