Genomgången av de förslag som läggs fram i Transportstyrelsens framstä­l­lan och de över­väg­an­den som görs där har skett med de utgångspunkter som Thompson främst har att beakta.
Enligt framställningen (s. 21) är det huvudsakliga skälet till att Sverige ännu inte har anslutit sig till det redan befintliga avtalet om informationsutbyte mellan olika länders fordons- och körkortsregistermyndigheter, EUCARIS, att en sådan anslutning skulle leda till konflikter mellan den svenska offent­lighets­principen och andra länders krav på att uppgifter som lämnas ut inte ska bli offentliga. Intresset av att upprätthålla offentlighetsprincipen har således bedömts överväga intresset av internationellt informationsutbyte i det sammanhanget. Mot den bakgrunden kan det möjligen ifrågasättas om skälen för den nu föreslagna sekretessregleringen är så starka att de moti­verar det ingrepp i offentlighetsprincipen som ett genomförande skulle inne­bära (jfr i sammanhanget även Greene, Offentlighetsprincipen och det internationella samarbetet, SvJT 2015 s. 239).
En omständighet som skulle kunna tala i motsatt riktning – och som inte har berörts i Transportstyrelsens framställan – är att uppgifter om att utlands­registrerade fordon överhuvudtaget har passerat en betalstation eller mot­svarande i Sverige kan antas vara integritetskänsliga i sig på ett helt annat sätt än motsvarande uppgifter avseende svenskregistrerade fordon. Att ett svenskt fordon befunnit sig i Sverige säger ju egentligen inte mer än vad man i allmänhet kan förvänta sig, vilket däremot inte är fallet med en upp­gift om att ett utländskt fordon har befunnit sig här i landet. Denna skillnad skulle – vid sidan om de rent praktiska överväganden som Transport­styrel­sen har redogjort för – kunna motivera att ett mer långt­gående sekretesskydd införs för uppgifter om utländska fordon.
Frånsett dessa reflektioner har Justitiekanslern inte några synpunkter på de lämnade för­slag­en.