Tillstånd till utökad produktion vid ett aluminiumsmältverk; nu fråga om fastställande av slutligt villkor för buller-----Då anläggningen är belägen i omedelbar närhet till bostäder och skola bestämdes begräsningsvärdena som gränsvärden och till att den ekvivalenta ljudnivån utomhus vid bostäder och skolor inte fick överskrida 45 dB(A) nattetid (22-07), 55 dB(A) dagtid måndag - fredag (07-18) och 50 dB(A) övrig tid. För en mätpunkt där omgivningen var mindre känslig ansåg Miljööverdomstolen att nattvärdet kunde bestämmas till 50 dB(A). Begränsningsvärdet för det momentana ljudnivån nattetid fastställdes till 55 dB(A) som riktvärde.
ÖVERKLAGAT AVGÖRANDE
Tillstånd till ökad produktion vid aluminiumsmältverk i Älmhults kommun, Kronobergs län; nu fråga om fastställande av slutligt villkor för buller
Miljööverdomstolen ändrar villkorspunkten 13 i miljödomstolens dom endast på följande sätt.
1. Den i första stycket angivna tidpunkten skall vara den 31 december 2003.
2. Andra stycket skall ha följande lydelse.
Den ekvivalenta ljudnivån i mätpunkt 5 får från och med den 1 januari 2004 som gränsvärde inte överstiga 50 dB(A) nattetid (kl. 22.00-07.00). För tiden dessförinnan skall begränsningsvärdet utgöra riktvärde.
3. Tredje stycket skall ha följande lydelse.
Den momentana ljudnivån vid bostäder får som riktvärde inte överstiga 55 dB(A) nattetid (kl. 22.00-07.00).
Stena Aluminium Aktiebolag (bolaget) har yrkat att villkor 13 i miljödomstolens dom skall ändras på det sättet att dels de i första stycket angivna ljudnivåerna skall gälla som riktvärden även efter utgången av 2002, dels ljudnivån i mätpunkt 5 nattetid får uppgå till 50 dB(A) som riktvärde efter den 1 juli 2002, dels föreskriften i tredje stycket om begränsning av den momentana ljudnivån dagtid utgår.
MW har yrkat att Miljööverdomstolen skall fastställa bullervillkor i enlighet med hennes yrkande vid miljödomstolen, dock att begränsningsvärdet för momentan ljudnivå dagtid skall vara 60 dB(A) som riktvärde eller 65 dB(A) som gränsvärde. Hon har därutöver yrkat att bolaget skall åläggas att genomföra ett åtgärdsprogram för begränsning av lågfrekvent buller.
Part har bestritt motparts yrkanden.
Miljööverdomstolen har avgjort målet utan huvudförhandling med stöd av 23 kap. 6 § första stycket första meningen miljöbalken.
Bolaget har anfört i huvudsak följande. Bolaget har under lång tid systematiskt gått igenom bullerkällorna på anläggningen samt lagt ner betydande arbete och stora kostnader för att begränsa buller därifrån. Olika rutiner har vidare införts och instruktioner lämnats till personalen i syfte att minska bullret från olika led i verksamheten. Trots att det här är fråga om en processindustri med omfattande materialhantering, vilken är belägen i omedelbar närhet till en tätort, har bolaget härigenom i huvudsak lyckats nedbringa bullernivåerna till de värden som anges i Naturvårdsverkets riktlinjer för externt buller från befintlig industri. Marginalen till de i riktlinjerna angivna värdena är dock i vissa punkter och under vissa tider mycket små.
Att tillskapa större marginaler kan möjligen ske på lång sikt genom byte av process- och reningsutrustning. På kort sikt skulle det emellertid krävas skyddsåtgärder till kostnader som inte kan anses rimliga, t.ex. inbyggnad av hela skrotgården eller uppsättande av en c:a 8 meter hög skärm runt denna. Sådana åtgärder är dessutom mycket tveksamma från stadsbyggnadssynpunkt.
Även ett riktvärde skall efterlevas. Ett överskridande innebär dock att bolaget ges tillfälle att vidta åtgärder för att värdet skall hållas. Ett gränsvärde får emellertid inte överskridas. Att med tillräcklig säkerhet konstatera om ett givet bullervärde överskrids eller ej kan samtidigt vara svårt.
Bullervillkor i tillstånd för anläggningar av motsvarande slag och läge som bolagets brukar i regel anges som riktvärden och inte som gränsvärden
Mot bakgrund av vad som ovan anförts skall de i villkoret bestämda ekvivalentvärden anges som riktvärden.
De bostäder som ligger i anslutning till mätpunkt 5 har bullerisolerats på grund av buller från järnvägstrafiken. Detta buller förekommer mycket frekvent även nattetid och är betydligt högre än det buller som härrör från bolagets verksamhet. Givetvis medför vidtagna åtgärder även ett skydd mot bullret från bolagets verksamhet.
Bolaget bedömer inte att en ny ljuddämpare på skorstenen, villkor 12, kommer att medföra tillräcklig dämpning för att minska bullret till 45 dB(A).
Naturvårdsverket har i sina tillämpningsanvisningar till tidigare nämnda riktlinjer för buller förutsett att det i vissa fall, exempelvis på grund av kort avstånd mellan industri och omgivande bebyggelse, kan bli nödvändigt att godta något högre värden än som anges i riktlinjerna.
Bolaget hänvisar i övrigt i denna del till vad som har anförts i en skrift av den 1 december 2000 till miljödomstolen.
Naturvårdsverkets riktlinjer innehåller inte någon rekommendation för momentant buller dagtid. Såvitt känt har det heller inte i något tidigare tillståndsbeslut meddelats villkor för sådant buller från industrianläggningar. Mätningar visar att främst buller från passerande bilar och tåg ofta och med stor marginal överstiger 65 dB(A). För att undvika överskridanden måste vidtas åtgärder som avser inbyggnad eller avskärmning av hela skrotgården. Det är inte möjligt att med rimliga kostnader nedbringa ljudnivån. Det finns inte heller anledning från miljösynpunkt att göra detta.
MW har åberopat vad hon anfört i miljödomstolen och har därutöver tillagt bl.a. följande. Av domen framgår att bolaget efter genomfört årgärdsprogram kan komma att överskrida prövotidsvillkoret 60 dB(A), varför villkoret justerats till 65 dB(A). Det nya värdet skall tveklöst gälla som gränsvärde. Bolaget har anfört att verksamheten nattetid är ringa, varför momentana ljud i det närmaste inte förekommer. Då kan inte hinder föreligga att villkorsvärdet för natt, 55 dB(A), skall gälla som gränsvärde.
Det lågfrekventa bullret har under lång tid utgjort en tung belastning på boendemiljön. Mätningar under hösten 2000 visar att det lågfrekventa bullret från skorstenen utgör den dominerande bullerkällan. Sedan i början av år 2001 har det lågfrekventa bullret varit i det närmaste kontinuerligt förekommande. Under perioden april till den 18 juni ökade bullret kraftfullt. Nattetid var bullret så påtagligt att det var meningslöst att försöka sova. Klagomål har i olika omgångar framförts till bolagsledningen, såväl muntligt som skriftligt. Det är av yttersta vikt att bolaget åläggs att vidta åtgärder för att förebygga uppkomsten av lågfrekvent buller. Villkoren bör därför vara förenade med ett tydligt åtgärdsprogram.
Älmhults kommun och dess miljö- och byggnämnd har avstått från att yttra sig.
Länsstyrelsen i Kronobergs län har sammanfattningsvis anfört att slutliga villkor bör föreskrivas enligt följande.
45 dB(A) nattetid skall gälla som riktvärde fram till och med utgången av år 2002.
45 dB(A) nattetid i mätpunkt 5 skall gälla som riktvärde även efter utgången av år 2002.
Den momentana ljudnivån får som riktvärde inte överstiga 65 dB(A) dagtid och 55 dB(A) nattetid.
Bolaget bör snarast och senast ett halvår efter Miljööverdomstolens dom uppföra en skärmvägg i enlighet med villkor 11 i den överklagade deldomen. Tillsynsmyndigheten bemyndigas att besluta om ytterligare villkor om åtgärder för att begränsa lågfrekvent buller. Bolaget skall snarast och senast ett halvår efter Miljööverdomstolens dom till tillsynsmyndigheten inge en utredning om möjliga åtgärder för att styra luftreningsfilter så att lågfrekvent buller minimeras samt om möjliga bullerdämpande utrustningar.
TS har som företrädare för ett antal omkringboende anfört huvudsakligen följande. Vi accepterar inte att bolaget medges lägre bullerkrav i mätpunkt 5 än vad miljödomstolen bestämt. Inte heller accepteras att bolaget befrias från villkor avseende momentant buller. Samtliga villkor skall sättas som gränsvärde så att efterlevnad kan kontrolleras på ett tillfredsställande sätt. Vi hemställer att Miljööverdomstolen lägger stor vikt vid vår framtida boendemiljö och lämnar bolagets överklagande utan bifall.
Bolaget har till bestridande av Brandt överklagande vad gäller momentana ljudnivåer och gränsvärden/riktvärden hänvisat till sitt överklagande. Bolaget har vidare anfört i huvudsak följande i fråga om lågfrekventa ljud. Enligt en av Ingemansson Technology genomförd utredning är ljudet från bolagets anläggningar inte särskilt lågfrekvent. Bolaget har i sin prövotidredovisning angett att tillfällen med höga tryckfall över spärrfiltret har sammanfallit med att MW uppfattat lågfrekvent buller i sin fastighet. Även under andra kvartalet 2001 har filtret haft höga tryckfall, vilket föranledde bolaget att byta filterslangar. Därefter har tryckfallet varit normalt. Bolaget har följt upp klagomål från TS med såväl hembesök som inventering av tänkbara bullerkällor. Under oktober månad 2001 har bolaget inte erhållit några klagomål på buller.
MW har till bestridande av bolagets överklagande hänvisat till vad hon framfört i miljödomstolen och i sitt överklagande.
Bolaget har beträffande Länsstyrelsens yttrande anfört bl.a. följande. Länsstyrelsen är inte part i målet och kan därför inte framföra yrkanden utöver vad som kan anses rymmas i MWs ändringsyrkanden. Med hänsyn till att hon knappast är berörd av buller i mätpunkt 5 kan länsstyrelsens yrkande om ändring av villkoret för denna punkt inte tas upp till prövning.
När det gäller uppträdandet av lågfrekvent buller är det bolagets uppfattning att man genom tidigare beskrivna åtgärder och driftrutiner kommit till rätta med detta problem. Bolaget bestrider därför att göra ytterligare utredningar avseende denna fråga och motsätter sig en delegation till Länsstyrelsen att besluta om åtgärder för att begränsa lågfrekvent buller.
Miljöbalken trädde i kraft den 1 januari 1999. Av 6 § första stycket lagen (1998:811) om införande av miljöbalken framgår att mål och ärenden som inletts före miljöbalkens ikraftträdande som huvudregel skall handläggas och bedömas enligt äldre bestämmelser, i detta fall miljöskyddslagen (1969:387).
Miljööverdomstolen konstaterar att bolagets verksamhet i Älmhult bedrivs i omedelbar närhet till bostäder, skolor m.m.. Det är därför ytterst angeläget att bolaget vidtar bullerbegränsande åtgärder i största möjliga utsträckning. Bolaget har uppgivit att de av miljödomstolen föreskrivna begränsningsvärdena kan innehållas, även om marginalen är liten.
Vad gäller frågan om begränsningsvärdena skall vara gräns- eller riktvärden är det, som bolaget framhåller, förenat med svårigheter att med bullermätningar i form av stickprov verifiera att överträdelser inte sker. För att säkerställa att villkorsvärdena - oavsett om de bestäms som gränsvärden eller som riktvärden - innehålls även när mätningar inte görs erfordras att verksamheten bedrivs och utrustning underhålls enligt rutiner som införts i detta syfte. Bolaget har självt uppgivit att sådana rutiner har införts och instruktioner lämnats till personalen. Bolaget har också framhållit att bolaget kommer att bedriva ett fortlöpande arbete framgent för att minska de momentana ljudnivåerna från verksamheten på skrotgården.
Ett gränsvärde är ett värde som inte får överskridas. Innebörden av att ställa upp gränsvärden som villkor för bolagets verksamhet är att särskild vikt måste läggas på utformning och uppföljning av instruktioner och rutiner för att begränsningsvärdena skall kunna innehållas. Ett gränsvärde innebär vidare att om driftsförhållandena vid anläggningen skulle bli sådana att begränsningsvärdet inte bedöms kunna innehållas måste verksamheten i berörda delar begränsas till dess att förhållandena blir normala igen.
Bolaget har uppgivit att mycket arbete lagts ner på bullerkartering och åtgärder för bullerbegränsning. Bolaget kan därigenom sägas ha förhållandevis god kontroll över verksamheten i detta avseende. Detta innebär samtidigt att bolaget har möjligheter att undvika att begränsningsvärdena överskrids.
Med hänsyn till det stora behovet av bullerbegränsningar finner Miljööverdomstolen att begränsningsvärdena bör bestämmas som gränsvärden, d.v.s. i enlighet med miljödomstolens dom.
Beträffande området kring mätpunkt 5 har miljödomstolen bestämt att ekvivalentnivån 45 dB(A) skall gälla som riktvärde efter den 1 juli 2002. Bolaget yrkar att värdet i stället skall vara 50 dB(A). Miljöverdomstolen finner i likhet med miljödomstolen att omständigheterna avseende denna mätpunkt är sådana att något lägre krav än för omgivningen i övrigt bör kunna accepteras. Miljööverdomstolen anser dock att det i stället för 45 dB(A) som riktvärde bör föreskrivas 50 dB(A) som gränsvärde.
För den momentana ljudnivån nattetid har miljödomstolen föreskrivit 55 dB(A) att gälla som riktvärde, vilket innebär en skyldighet för bolaget att vidta åtgärder om värdet överskrids. MW har yrkat att det skall gälla som gränsvärde medan bolaget och remissmyndigheterna godtar riktvärdet. Miljööverdomstolen ansluter sig i denna del till miljödomstolens bedömning.
Vad gäller momentana ljudnivåer dagtid finner Miljööverdomstolen med hänvisning till bolagets åtaganden, till att antalet händelser då ljudnivån på grund av bolagets verksamhet överskrider 60 dB(A) är relativt begränsat och till de krav som uppställts på innehållande av villkoren avseende ekvivalenta ljudnivåer att något särskilt begränsningsvärde inte erfordras. Bolagets yrkande skall därför bifallas och Brandt yrkanden avslås.
I fråga om lågfrekvent buller har bolaget presenterat en utredning bl.a. innehållande en kartering av tänkbara bullerkällor och en bedömning av ljudets frekvens. Med hänsyn härtill och med beaktande av de villkor som i övrigt föreskrivits för begränsning av de ekvivalenta ljudnivåerna finner inte Miljööverdomstolen skäl att nu föreskriva om ytterligare utredning eller att delegera frågan till tillsynsmyndigheten.
Med hänsyn till den tid som förflutit sedan miljödomstolens dom bör de tidpunkter som anges i villkorspunkten 13 skjutas fram.
I avgörandet har deltagit hovrättsrådet Mccarthy, miljörådet Jimenez, hovrättsrådet Beck, referent, och tf. hovrättsassessorn Rogers Enhälligt.