Samarbetsproblem och svårigheter att rekrytera ny ställföreträdare har inte ansetts utgöra skälig orsak för en god man enligt 11 kap. 4 § föräldrabalken att bli entledigad från uppdraget innan en ny god man har utsetts. Tillämpning av bestämmelsen i 11 kap. 19 a § föräldrabalken.
Skaraborgs tingsrätt anordnade i april 2011 godmanskap för H.S.U. och utsåg M.E.L. att som god man bevaka H.S.U:s rätt, förvalta hans egendom och sörja för hans person. Kort tid därefter jämkade tingsrätten godmanskapet till att omfatta endast uppgifterna bevaka rätt och sörja för person.
Överförmyndare i samverkan i Skövde entledigade i september 2011 M.E.L. från uppdraget som god man och gav i stället uppdraget till C.L. I skälen för beslutet angavs bl.a. att överförmyndaren gjorde bedömningen att H.S.U. fortfarande hade behov av godmanskap.
Efter ansökan från Harrison beslutade Skaraborgs tingsrätt i oktober 2012 att utvidga godmanskapet så att det förutom uppgifterna bevaka rätt och sörja för person, även omfattade uppgiften att förvalta H.S.U:s egendom.
Harrison begärde i maj 2015 att överförmyndaren skulle entlediga henne från uppdraget som god man. H.S.U. begärde för egen del i maj 2015 hos överförmyndaren att få byta god man. Överförmyndaren fattade inga beslut med anledning av framställningarna.
Överförmyndaren ansökte i september 2015 om att tingsrätten skulle besluta att godmanskapet för H.S.U. skulle upphöra. Som skäl för ansökan angavs att det bedömdes som utsiktslöst att finna en ny god man för H.S.U. då fem tillfrågade kvalificerade personer hade tackat nej till uppdraget. Överförmyndaren angav vidare att det dessutom framstod som att H.S.U. inte längre hade behov av godmanskap. Enligt överförmyndarens uppfattning fick Harrison anses ha skälig orsak att omedelbart frånträda sitt uppdrag. C.L. instämde med överförmyndaren. H.S.U. motsatte sig ansökan.
Tingsrätten (rådmannen Lara) anförde i beslut den 4 november 2015 följande.
Av 11 kap. 19 § föräldrabalken följer att ett godmanskap ska upphöra om det inte längre behövs. Tingsrätten finner vid en samlad bedömning av omständigheterna i ärendet och H.S.U:s personliga förhållanden samt mot bakgrund av att H.S.U. sedan maj 2015 sköter sin ekonomi helt utan hjälp av den nuvarande gode mannen och att han vänt sig till kurator på vuxenhabiliteringen för hjälp och stöd att han inte längre kan anses ha behov av god man. Tingsrätten anser att H.S.U. inte har behov av god man enligt 11 kap. 4 § föräldrabalken utifrån befintlig utredning och lämnade uppgifter. Godmanskapet ska därför upphöra.
Tingsrätten förordnar att godmanskapet enligt 11 kap. 4 § föräldrabalken för H.S.U. ska upphöra och entledigar C.L. från uppdraget som god man för H.S.U.
H.S.U. överklagade tingsrättens beslut och yrkade att hovrätten skulle upphäva beslutet.
Överförmyndaren motsatte sig ändring av tingsrättens beslut. I nu relevant del anförde myndigheten att fem personer som handplockats som särskilt lämpade för ett uppdrag med en mycket krävande huvudman, i maj, juli och augusti 2015 hade tillfrågats om de ville åta sig uppdraget som god man för H.S.U. men att samtliga hade avböjt detta.
C.L. motsatte sig ändring av tingsrättens beslut och anförde i nu relevant del att hon vid telefonsamtal hade blivit avsnäst av H.S.U. och att hon till de av överförmyndaren tillfrågade personerna hade lämnat information om hur hon upplevt samarbetet med H.S.U.
Hovrätten (hovrättslagmannen Wallace samt hovrättsråden Kelly, referent, och Wilson) fann i beslut den 11 mars 2016 att H.S.U. hade behov av godmanskap och anförde i frågan om Harrison skulle entledigas från uppdraget som god man för H.S.U. följande.
C.L. har tidigare hos överförmyndaren begärt att få frånträda uppdraget som god man för H.S.U. Överförmyndaren har vid tingsrätten, som myndigheten får förstås, begärt att Harrison ska entledigas bl.a. med stöd av 11 kap. 19 a § föräldrabalken. C.L. har instämt i den begäran. Hovrätten uppfattar det som att överförmyndaren och Harrison vidhåller den inställningen. Hovrätten övergår därför till att pröva om Harrison omedelbart ska entledigas från sitt uppdrag.
En god man har enligt 11 kap. 19 § andra stycket föräldrabalken rätt att på begäran bli entledigad från sitt uppdrag. Om godmanskapet ska fortsätta är den gode mannen dock skyldig att kvarstå till dess en ny god man har utsetts, om inte förhållandena är sådana som anges i 19 a § samma kapitel. I den sistnämnda bestämmelsen anges att skyldigheten att kvarstå som god man inte gäller om den gode mannen har skälig orsak att bli entledigad innan en ny god man har utsetts. Om den gode mannen entledigas på den nyssnämnda grunden, ska godmanskapet upphöra, om överförmyndaren har vidtagit alla rimliga åtgärder för att finna någon som är lämplig och som vill åta sig uppdraget.
Vid bedömningen av vad som utgör skälig orsak för att omedelbart frånträda ett uppdrag som god man ska en avvägning göras mellan de skäl som ställföreträdaren har för att uppdraget ska upphöra och den enskildes behov av att det kontinuerligt finns en god man förordnad. Den gode mannen kan ha rätt att omedelbart frånträda uppdraget t.ex. om en jävsituation har uppstått, om denne har drabbats av allvarlig sjukdom eller om huvudmannen har allvarligt hotat eller utövat våld mot ställföreträdaren som gör det omöjligt att fortsätta uppdraget. I regel måste dock den gode mannen godta vissa och inte helt obetydliga olägenheter för att behovet av godmanskap ska tillgodoses i avvaktan på att en ny god man utses. Vid övervägande av vad som skäligen kan krävas av den gode mannen ska bl.a. beaktas hur svårt det är för överförmyndaren att hitta en ersättare och hur lång tid det tar innan en ny god man kan utses. Ju längre tid det tar att utse en ny ställföreträdare, desto lägre krav ska gälla för att de skäl som den gode mannen har för uppdragets upphörande ska anses vara tillräckliga för att denne ska ha rätt att bli entledigad. Vid intresseavvägningen behöver kravet för att en god man ska anses ha skälig orsak att frånträda sitt uppdrag ofta inte vara fullt så högt ställt som när det gäller förvaltare. Behovet av att det kontinuerligt finns en ställföreträdare är normalt inte lika stort vid godmanskap som vid förvaltarskap. (Se prop. 2013/14:225 s. 47 f. och rättsfallet NJA 2012 s. 715.)
I sammanhanget finns det anledning att framhålla att det vilar ett tungt ansvar på överförmyndaren att se till att behovet av ställföreträdarskap tillgodoses och myndigheten måste vidta alla rimliga åtgärder för att finna någon som är lämplig och villig att ta på sig uppdraget. I de långtgående ansträngningar som överförmyndaren förväntas göra, ligger att myndigheten i varje enskilt fall ska göra aktiva efterforskningar och i princip uttömma de möjligheter som finns att hitta en ersättare. Det krävs alltså i regel att överförmyndaren tillfrågar samtliga personer som har anmält intresse för ställföreträdaruppdrag. (Se prop. 2013/14:225 s. 47 f. och ovan anförd dom.)
C.L. har hävdat att det inte finns något samarbete mellan henne och H.S.U. Hon har i hovrätten särskilt framhållit att H.S.U. i telefonsamtal snäst av henne. H.S.U. har å sin sida uppgett att personkemin mellan honom och Harrison inte stämmer men menat att detta beror på att den gode mannen inte återkopplat till honom i vissa ekonomiska frågor.
De samarbetsproblem som Harrison har hänvisat till utgör enligt hovrättens mening i sig inte någon sådan omständighet som innebär att hon har rätt att omedelbart frånträda uppdraget som god man. Frågan är då om hon ändå bör entledigas med hänsyn till att det kan förväntas ta överförmyndaren lång tid att finna en ersättare.
Av utredningen framgår att överförmyndaren i maj, juli och augusti 2015, dvs. innan ärendet om upphörande av godmanskapet inleddes vid tingsrätten, tillfrågade fem personer om dessa var villiga att åta sig uppgiften att vara god man för H.S.U. Samtliga tillfrågade avböjde uppdraget. De ansträngningar som överförmyndaren sålunda har gjort för att finna en ersättare för Harrison, framstår inte som särskilt långtgående. Överförmyndaren har efter sommaren 2015 inte gjort några som helst efterforskningar av möjliga nya gode män. Mot bakgrund av vad som är utrett om H.S.U:s hjälpbehov anser hovrätten att myndigheten borde ha tillfrågat samtliga personer som anmält intresse för ställföreträdaruppdrag och, om detta inte gav resultat, ha sökt efter en god man utanför den egna kommunen eller bland personer som man inte tidigare tillfrågat om deras intresse av att vara god man (jfr skiljaktig mening i rättsfallet NJA 2012 s. 715). Detta har uppenbarligen inte gjorts. Vad överförmyndaren har angett om Stevens person förändrar inte hovrättens bedömning. Hovrätten anser således att det inte har visats att det är så svårt att finna en ny god man för H.S.U. att C.L:s skäl för uppdragets upphörande av den anledningen bör anses tillräckliga för att hon ska ha rätt att omedelbart bli entledigad.
Det ovan sagda innebär sammantaget att hovrätten anser att Harrison inte har skälig orsak att frånträda sitt uppdrag redan innan en ny god man har utsetts.
Slutsatsen blir att tingsrättens beslut ska upphävas. Det betyder att godmanskapet för H.S.U. består och att Harrison fortfarande är förordnad som god man för honom.
Hovrätten, som ger prövningstillstånd, upphäver tingsrättens beslut. Detta innebär att tidigare beslut om godmanskap fortfarande gäller.
Hovrättens beslut meddelat: den 11 mars 2016.
Mål nr: ÖÄ 3250-15.
Lagrum: 11 kap. 4 §, 19 § och 19 a §föräldrabalken.
Rättsfall: NJA 2012 s. 715.
Litteratur: Prop. 2013/14:225 s. 47 f.