Fråga om lagliga förutsättningar förelegat för överlämnande för lagföring enligt en europeisk arresteringsorder av polsk medborgare från Sverige till Polen. Även fråga om den som begärs överlämnad ska häktas för att säkerställa att överlämnande kan ske.
Åklagaren yrkade att S.Z.K. skulle överlämnas från Sverige till Polen enligt europeisk arresteringsorder. För att säkerställa överlämnandet yrkade hon att S.Z.K. skulle häktas. Åklagaren åberopade som grund för häktningsyrkandet att det förelåg flyktfara.
S.Z.K. motsatte sig inte överlämnade men bestred häktningsyrkandet.
Som skäl för yrkandet om överlämnande anförde åklagaren att S.Z.K. i Polen är misstänkt för otillåtet innehav av ammunition samt att på brottet kan följa fängelse, minst sex månader och högst åtta år. Brottet utgör enligt åklagaren vapenbrott enligt svensk lag, dock inte grovt vapenbrott. S.Z.K. är inte svensk medborgare och därmed saknar de svenska reglerna om preskription betydelse.
S.Z.K. anförde följande.
För det fall att ett överlämnande blir aktuellt är han beredd att frivilligt överlämna sig såsom icke frihetsberövad person. Det föreligger ingen flyktfara. Han kan frivilligt eller i samförstånd med polisen självmant överlämna sig till Polen. Han har inte haft för avsikt att undandra sig lagföring eller straff i Polen. Han har aldrig delgivits misstanke om brott eller någon form av kallelse. Han har vistats i Sverige sedan 8-9 år tillbaka och har besökt Polen regelbundet. För 6-7 månader sedan ansökte han om polskt pass vid den polska ambassaden i Sverige, vilket han erhöll. Han fick i samband med detta ingen som helst information om att han var efterlyst och anhållen i sin utevaro. Han har nu lämnat sitt pass till den svenska polisen samt regelbundet anmält sig själv i enlighet med anmälningsskyldigheten. Åklagarens häktningsgrund kan inte anses uppväga det intrång eller men i övrigt som åtgärden skulle innebära för honom.
Han uppgav vidare att de aktuella patronerna var dokumenterade på bilder, att han hade samlat all ammunition under arton års tid, att han hittat patronerna på en militäravdelning i ett skogsområde nära hans släkts bostad och att de var ca 50-60 år gamla och kom från krigstiden. Han hade inte haft vetskap om att innehav av dessa patroner erfordrar tillstånd.
Tingsrätten (rådmannen Vaughan) anförde i beslut den 5 juni 2008 bl.a. följande.
Enligt 2 kap. 2 § lagen (2003:1156) om överlämnande från Sverige enligt en europeisk arresteringsorder framgår att överlämnande får beviljas endast för en gärning som motsvarar brott enligt svensk lag och (punkten 1) för vilken, när överlämnandet avser lagföring, enligt den utfärdande medlemsstatens lagstiftning en frihetsberövande påföljd i ett år eller mer är föreskrivet.
S.Z.K. är i Polen misstänkt för otillåtet innehav av ammunition. Det ifrågavarande brottet är straffbelagt såsom vapenbrott även i Sverige. Den grundläggande förutsättningen för överlämnande är således uppfylld. Om S.Z.K. hade varit svensk medborgare hade dock hinder för överlämnande förelegat eftersom brottet enligt svensk lag är preskriberat.
Av utredningen i målet framgår att föreskriven påföljd för det aktuella brottet enligt polsk lag är fängelse i minst sex månader och högst åtta år.
För beviljande av överlämnande krävs dock, som tidigare nämnts, att för brottet en frihetsberövande påföljd i ett år eller mer är föreskriven. Tingsrätten finner i avsaknad av närmare förklaring i förarbeten eller uttolkning i praxis att den skrivningen innebär ett krav på att minimipåföljden måste vara frihetsberövande i minst ett år. Tingsrätten noterar att det valda uttrycket i 2 kap. 2 § lagen (2003:1156) om överlämnande från Sverige enligt en europeisk arresteringsorder har en likvärdig utformning med vad som utgör det grundläggande kravet för att häktning skall kunna användas enligt svensk lagstiftning.
Tingsrätten finner därmed att förutsättningar för beviljande av överlämnande saknas varför framställan därom lämnas utan bifall.
Framställan om överlämnande från Sverige enligt europeisk arresteringsorder lämnas utan bifall.
Åklagaren överklagade beslutet och yrkade att hovrätten skulle besluta att S.Z.K. skulle överlämnas från Sverige till Polen i enlighet med åklagarens framställning och att S.Z.K. skulle häktas för att säkerställa ett överlämnande. Åklagaren åberopade som grund för häktningsyrkandet att det förelåg flyktfara.
S.Z.K. bestred ändring av tingsrättens beslut och förklarade att han motsatte sig att utlämnas.
Åklagaren redogjorde för vad som hade förekommit under förundersökningen, varvid hon hänförde sig till förundersökningsprotokollet och gjorde följande tillägg. S.Z.K. anhölls i sin utevaro. Efter att han gripits meddelades han först reseförbud och anmälningsskyldighet och därefter begärdes han häktad för att ett överlämnande skulle kunna verkställas.
S.Z.K. bestred att det förelåg flyktfara och att det inte var skäligt att han, som bott i Sverige under en lång tid och är ostraffad, skulle överlämnas till Polen. Han uppgav därvid följande. Han har varit i Sverige i åtta år och är inte längre folkbokförd i Polen. I Sverige arbetar han som snickare. Han är inte tidigare straffad, vare sig i Sverige eller Polen. Han besöker Polen några gånger per år. För det fall han blir kallad till en förhandling i Polen så kommer han att inställa sig där.
Hovrätten (hovrättsråden Hamilton och Lopez, referent, samt tf. hovrättsassessorn Stevenson) anförde i beslut den 26 juni 2008 följande.
En första förutsättning för överlämnande för lagföring enligt lagen (2003:1156) om överlämnande från Sverige enligt en europeisk arresteringsorder är att det är fråga om en gärning som motsvarar brott enligt svensk lag för vilken enligt den utfärdande medlemsstatens lagstiftning är föreskrivet en frihetsberövande påföljd i ett år eller mer (2 kap. 2 §). Det ska alltså i den tillämpliga straffskalan ingå en frihetsberövande påföljd i ett år eller mer. Vad straffet kan tänkas bli i ett enskilt fall saknar betydelse vid bedömningen (se prop. 2003/04:7 s. 172). Det brott som S.Z.K. begärs utlämnad för kan enligt arresteringsordern föranleda fängelse i åtta år.
För att möjliggöra ett utlämnande ska den eftersökte enligt 4 kap. 5 § samma lag anhållas av åklagaren för att underställas rättens prövning om förutsättningar för häktning föreligger. Något anhållande får dock inte ske om det inte finns risk för att den eftersökte avviker eller på annat sätt undandrar sig ett överlämnande. I motsats till vad som gäller vid bedömningen av flyktfara vid häktning enligt rättegångsbalkens regler krävs alltså särskilda omständigheter som talar för att det inte finns någon flyktfara. Sådana omständigheter kan vara den eftersöktes ålder, livssituation eller andra personliga förhållanden som gör att det inte framstår som troligt att den eftersökte avviker eller håller sig undan. Möjligheten att på denna grund avstå från att meddela beslut om tvångsmedel ska med hänsyn till syftet med rambeslutet, att på viss begränsad tid pröva överlämnandefrågan, tillämpas restriktivt (a. prop. s. 187).
Om det finns skäl för ett anhållande, men det är tillräckligt att den eftersökte meddelas ett reseförbud eller att det föreskrivs en anmälningsskyldighet ska, enligt fjärde stycket samma paragraf, dock en sådan åtgärd beslutas i stället för ett anhållande. Möjligheten att använda sistnämnda åtgärder som ett alternativ till anhållande är dock begränsad till situationer där humanitära hänsyn med styrka talar för detta. I förarbetena nämns som exempel fall där det på grund av den eftersöktes ålder och hälsotillstånd kan befaras att häktning skulle komma att medföra allvarligt men för hans hälsotillstånd eller för ett barn (a. prop. s. 187).
På grund av det anförda konstaterar hovrätten att förutsättningar för överlämnande föreligger och att omständigheterna är sådana att det inte kan sägas att det saknas risk för att den eftersökte avviker eller på annat sätt undandrar sig ett överlämnande. S.Z.K. ska därför häktas för att säkerställa att ett överlämnande till Polen kan ske.
1. S.Z.K. är eftersökt enligt en europeisk arresteringsorder. Eftersom det inte har framkommit någon omständighet som ger tillräcklig anledning att vägra överlämnande bör S.Z.K. överlämnas till den medlemsstat som utfärdat arresteringsordern. Hovrätten beslutar därför att S.Z.K. ska överlämnas till Polen för lagföring i enlighet med den europeiska arresteringsordern.
2. Det finns risk att S.Z.K. på fri fot avviker eller på annat sätt undandrar sig ett överlämnande. På grund härav förklarar hovrätten S.Z.K. häktad.
Hovrättens beslut meddelat: den 26 juni 2008.
Mål nr: Ö 5002-08.
Lagrum: 2 kap. 2 § och 4 kap. 5 § lagen (2003:1156) om överlämnande från Sverige enligt en europeisk arresteringsorder.
Litteratur: Prop. 2003/04:7 s. 172 och 187.