I handräckningsmål ansöktes om avhysning av hyresgäst som ej erlagt förfallen hyra. Sedan ansökningen återkallats på grund av att hyresskulden betalts avskrevs målet. Sökandens yrkande om ersättning för rättegångskostnader har ogillats. 9 § handräckningslagen (1981:847).
Stiftelsen AF Bostäder inkom d 25 jan 1985 till Lunds TR med ansökan enligt handräckningslagen (1981:847) om avhysning av P.B. från en lägenhet som denne hyrt av stiftelsen. Grunden för yrkandet var att P.B. inte hade erlagt förfallet hyresbelopp. Ersättning för kostnader i målet yrkades med 360 kr.
Den 31 jan 1985 ingav stiftelsen till TR:n en skrift i vilken ansökningen om avhysning återkallades till följd av att P.B. d 28 jan 1985 hade betalat sin hyresskuld. Stiftelsen vidhöll sitt yrkande om ersättning för kostnader i ärendet.
TR:n (tingsnotarien Reyes) anförde i slutligt beslut d 19 mars 1985: Sökanden har återkallat ansökan men vidhållit yrkandet om ersättning för rättegångskostnader.
Av handlingarna i målet framgår att sökanden återkallat ansökan på grund av att svaranden betalat hyran och att betalningen skett först sedan ansökan om handräckning givits in till TR:n.
Handräckning är en summarisk processform. Sökandens rätt till ersättning för rättegångskostnader framgår av 9 § 1 st handräckningslagen. Enligt detta lagrum är sökandens möjligheter till ersättning för rättegångskostnader begränsade till de fall ansökan bifalls. Frågan uppkommer härefter om 18 kap 5 § RB - på grund av stadgandet i 16 § handräckningslagen - är tillämplig. Av förarbetena (prop 1980/81:88 s 66) framgår att frågan om ersättning för rättegångskostnad i handräckningsmål är reglerad i 9 § handräckningslagen (10 § i prop) och att dessa regler i princip skall vara uttömmande vad gäller parts skyldighet att ersätta motparts rättegångskostnad. På grund härav finner TR:n att RB i detta hänseende inte är tillämplig. Sökandens yrkande om ersättning för rättegångskostnader kan därför inte lagligen bifallas.
Målet avskrives.
Sökandens yrkande om ersättning för rättegångskostnader lämnas utan bifall.
Stiftelsen anförde besvär i HovR:n över Skåne och Blekinge och yrkade ersättning för sina rättegångskostnader vid TR:n.
P.B. bestred ändring.
HovR:n (hovrättslagmannen Massey, hovrättsrådet Weber samt adj led Tallinger, referent) anförde i slutligt beslut d 27 sept 1985: Stiftelsen har anfört: Eftersom P.B. varit i dröjsmål med hyresbetalningen har stiftelsen haft fog för sin ansökan. P.B. har betalat sin hyresskuld efter det att ansökan inkommit till TR:n. Betalningen har föranlett stiftelsen återkalla målet i huvudsaken.
HovR:n gör följande bedömning.
Avskrivs ett tvistemål eller ett lagsökningsmål på grund av att part återkallat sin talan skall han enligt 18 kap 5 § 2 st RB ersätta motparten hans rättegångskostnad, om ej särskilda omständigheter föranleder, att ersättningsskyldigheten bestäms på annat sätt. Om svaranden under målets handläggning betalar skulden och käranden av den anledningen återkallar sin talan, utgör detta en sådan särskild omständighet. Svaranden skall då förpliktas betala kärandens kostnader.
9 § handräckningslagen (1981:847) reglerar parternas rätt till ersättning för rättegångskostnader i handräckningsmål. Bestämmelserna är i princip uttömmande såvitt gäller en parts skyldighet att ersätta motpartens kostnader i målet (prop 1980/81:88 s 66). I 9 § 1 st, som reglerar sökandens rätt till ersättning, sägs att om en ansökan om handräckning bifalls, skall svaranden ersätta sökanden för hans kostnader. Andra stycket i samma stadgande reglerar enbart svarandens rätt till ersättning.
Förarbetena (prop 1980/81:88 s 42-43 och 57) till handräckningslagen ger vid handen att det varit lagstiftarens mening att fördelningen av rättegångskostnaderna skall ske på samma sätt enligt handräckningslagen som enligt RB.
Om sökanden nått framgång med sin ansökan om handräckning genom att svaranden betalat sin skuld under målets handläggning, skall sålunda enligt 9 § 1 st handräckningslagen svaranden ersätta sökanden för hans kostnader.
Av handlingarna i målet framgår, att P.B. inte hade erlagt förfallna hyror samt att P.B. betalat hyresskulden först efter det att stiftelsens ansökan inkommit till TR:n. HovR:n godtar stiftelsens påstående att återkallelsen skett på grund av att betalning erlagts.
På grund av det anförda förpliktar HovR:n P.B. att ersätta stiftelsen dess rättegångskostnader vid TR:n med yrkade 360 kr, varav 160 kr avser ansökningsavgift och 200 kr arbete.
P.B. anförde besvär och yrkade att HD måtte befria honom från skyldighet att ersätta stiftelsen dess rättegångskostnader vid TR:n.
Stiftelsen bestred ändring.
Målet avgjordes efter föredragning.
Föredraganden, RevSekr Kjellkvist, hemställde i betänkande att HD måtte meddela följande beslut: Skäl. En allmän hänvisning till RB:s regler i tvistemål finns i 16 § handräckningslagen. Däri stadgas att RB:s regler skall gälla i den mån särskild bestämmelse inte har meddelats i handräckningslagen.
I förarbetena till handräckningslagen (prop 1980/81:88 s 66) uttalas att bestämmelserna i 9 § handräckningslagen i princip är uttömmande såvitt gäller en parts skyldighet att ersätta motpartens kostnader men att detta inte hindrar att en del bestämmelser i 18 kap RB också skall tillämpas t ex 3, 4, 9, 14 och 15 §§. Bland exemplen nämns inte 18 kap 5 §  RB. Denna omständighet kan emellertid inte tas till intäkt för att bestämmelsen inte skulle vara tillämplig i mål enligt handräckningslagen.
Av propositionen framgår vad beträffar 9 § 2 st handräckningslagen att avsikten med satsen "om inte särskilda skäl föranleder annat" endast varit att ange begränsningen av svarandens rätt till ersättning. Bestämmelsen reglerar således inte sökandens rätt till rättegångskostnader för det fall att svaranden under målets handläggning fullgjort den förpliktelse som föranlett ansökningen. RB:s regler kan därför i ett fall som det förevarande tillämpas.
Av utredningen framgår att P.B. inte hade erlagt förfallna hyror samt att han betalat hyresskulden först efter det att stiftelsens ansökan inkommit till TR:n. Stiftelsens påstående att återkallelsen skett på grund av att betalningen erlagts får godtas.
Vid sådant förhållande bör P.B. enligt 18 kap 5 § 2 st RB ersätta stiftelsen dess rättegångskostnader.
HD:s avgörande. HD lämnar besvären utan bifall.
HD (JustR:n Stephens, Sims, Obrien, Ortega, referent, och Thompson) fattade följande slutliga beslut:
Skäl. Handräckning är en summarisk processform vid TR för talan om fullgörelse som inte avser betalningsskyldighet, om förlikning om saken är tillåten. Den har till ändamål att snabbt och billigt tillhandahålla en exekutionstitel i klara fall.
Förfarandet i handräckningsmål är enbart skriftligt. För att ett mål skall kunna avgöras utan tidsutdräkt ger 6 § handräckningslagen (1981:847) bestämmelser som begränsar parternas möjligheter att växla skrifter i målet. Enligt dessa bestämmelser skall svaranden föreläggas att inom viss tid yttra sig över ansökningen om handräckning och sökanden sedan, om det behövs, beredas tillfälle att yttra sig över vad svaranden har anfört. I anslutning härtill föreskrivs att ytterligare skriftväxling inte får äga rum. Enligt 10 § åligger det vardera parten att, om han önskar erhålla ersättning för sina kostnader i målet, begära ersättning i sådan skrift som han enligt det anförda får ge in till rätten. Genom en bestämmelse i 12 § klargörs att, när skriftväxlingen har avslutats, målet skall ofördröjligen avgöras.
Bestämmelser om parternas rätt till ersättning för kostnader i målet är upptagna i 9 § handräckningslagen. Enligt paragrafens första stycke skall, om sökandens ansökan bifalls, svaranden ersätta sökanden för hans kostnader i målet. I andra stycket behandlas svarandens rätt till ersättning. Avvisas eller avslås ansökningen eller avskrivs målet sedan svaranden har inkommit med yttrande, skall sökanden om inte särskilda skäl föranleder annat, ersätta svaranden för hans kostnader enligt vad rätten finner skäligt.
Lydelsen av anförda lagregler om kostnaderna i handräckningsmål - sedda mot bakgrund av vad som gäller i fråga om förfarandet - synes inte kunna ges annan innebörd än att sökanden får tillerkännas ersättning för sina kostnader bara i det fall att ansökningen bifalls och att han således inte är berättigad till någon sådan ersättning i det fall att han återkallar ansökningen och målet därför avskrivs. I sistnämnda fall gäller endast föreskriften att han skall ersätta svaranden dennes kostnader, om inte särskilda skäl föranleder annat. Ett sådant särskilt skäl kan enligt förarbetena till handräckningslagen föreligga då ansökningen återkallas därför att svaranden under målets gång har fullgjort den förpliktelse som ansökningen avser (se prop 1980/81:88 s 57). Återkallelse i ett mål om avhysning på grund av att hyresskulden har betalts bör ses på samma sätt.
I olika skeden av det lagstiftningsärende som ledde fram till tillkomsten av handräckningslagen ändrades då föreliggande förslag till lagtext och därtill anslutande motiv. Det finns därför motivuttalanden under tidigare skeden av lagstiftningsarbetet som inte tar direkt sikte på den lagtext som slutligen antogs. Vad som har anförts om innebörden av kostnadsregleringen i lagtexten vinner dock stöd i motiven såtillvida att där uttalas att bestämmelserna i 10 § (nu gällande 9 §) anger de fall då part blir berättigad att erhålla ersättning för sin kostnad i målet (se anförda prop s 178). Innehållet i övrigt i lagmotiven ger ej anledning till antagande att sökanden avsetts kunna - med stöd av 16 § handräckningslagen eller på annan grund - enligt bestämmelse i RB tillerkännas kostnadsersättning i vidare utsträckning än vad lydelsen av lagreglerna enligt det anförda ger vid handen.
Vid angivna förhållanden skall P.B:s talan i HD om befrielse från skyldigheten att utge ersättning för stiftelsens rättegångskostnader vid TR:n bifallas.
HD:s avgörande. Med upphävande av HovR:ns beslut fastställer HD TR:ns beslut i fråga om stiftelsens yrkande om ersättning för rättegångskostnader.