Förhandsbesked för nybyggnad av enbostadshus ----- I en detaljplan hade genomförandetiden avseende den i målet aktuella fastigheten angetts börja gälla först när utsläppsnivån från den närliggande billackeringens användning av lösningsmedel understigit en viss nivå. Mark- och miljööverdomstolen, som konstaterade att detaljplanen vunnit laga kraft, fann att genomförandetiden inte hade börjat löpa och att hinder mot att bevilja ansökan om bygglov därför förelåg. Det var således riktigt att lämna negativt förhandsbesked.
ÖVERKLAGAT AVGÖRANDEVänersborgs tingsrätts, mark- och miljödomstolen, dom 2011-07-04 i mål nr P 1729-11, se bilaga A
KLAGANDEK.W.
MARK- OCH MILJÖÖVERDOMSTOLENS DOMSLUTMark- och miljööverdomstolen fastställer mark- och miljödomstolens dom.
K.W. har yrkat att positivt förhandsbesked ska lämnas för nybyggnad av enbostadshus på fastigheten X 1:81 i Borås kommun (fastigheten). Till grund för sin talan har han anfört i huvudsak följande. Han har bott nära Tosseryds Billackering AB (billackeringen) sedan år 1951 och aldrig känt av någon lukt eller obehag. På platsen blåser i huvudsak västliga vindar och fastigheten ligger i nordlig riktning 80 meter ifrån billackeringen. Flera andra hus ligger närmare billackeringen än nu sökt byggnation.
Byggnadsnämnden i Borås stad har avstått från att yttra sig.
Den 2 maj 2011 trädde den nya plan- och bygglagen (2010:900) i kraft och den äldre plan- och bygglagen (1987:10) (ÄPBL) upphörde att gälla. Enligt punkt 2 i övergångsbestämmelserna till den nya plan- och bygglagen ska äldre föreskrifter alltjämt gälla för mål och ärenden som har påbörjats före den 2 maj 2011. ÄPBL är således tillämpig i detta mål.
Utformning av detaljplaner regleras i 5 kap. ÄPBL. I 5 kap. 5 § första stycket ÄPBL anges bland annat att för detaljplanen ska bestämmas en genomförandetid som räknas ifrån den dag då beslutet att anta planen vinner laga kraft. Av samma bestämmelse framgår dock också att i planen kan anges att tiden ska räknas från en senare tidpunkt och att olika genomförandetider kan bestämmas för olika delar av detaljplanen. Möjligheterna att i detaljplanen besluta om skyddsanordningar för att motverka störningar från omgivningen och att i vissa fall förena möjligheten att bevilja bygglov med att vissa villkor dessförinnan har uppfyllts framgår av 5 kap. 7 och 8 §§ ÄPBL. Vidare anges i 5 kap. 9 § ÄPBL att det av planhandlingarna tydligt ska framgå hur planen reglerar miljön.
Den i målet aktuella platsen omfattas av detaljplan i vilken bland annat anges att genomförandetiden avseende den nu aktuella fastigheten börjar gälla först när utsläppsnivån från den närliggande billackeringens användning av lösningsmedel är nere på 0,5 ton/år. Det kan ifrågasättas om bestämmelsen om detaljplanens genomförandetid uppfyller plan- och bygglagens krav på tydlighet och förutsägbarhet samt huruvida den i övrigt står i överensstämmelse med 5 kap. 7 och 8 §§ ÄPBL. Mark- och miljööverdomstolen konstaterar dock att detaljplanen har vunnit laga kraft. Av utredningen i målet framgår att billackeringen alltjämt är anmälningspliktigt med avseende på förbrukning av mer än 0,5 ton lösningsmedel per år. Detaljplanens genomförandetid har således inte börjat löpa. Vid sådana förhållanden föreligger enligt 8 kap. 11 § ÄPBL hinder mot att bevilja ansökan om bygglov och det har därför varit riktigt att jämlikt 8 kap. 34 § ÄPBL lämna negativt förhandsbesked avseende K.W.s ansökan. Överklagandet avslås därför.
Mark- och miljööverdomstolen tillåter att avgörandet får överklagas.
I avgörandet har deltagit hovrättslagmannen Harris, hovrättsråden Galvan, referent, och Krueger samt tekniska rådet Jones, skiljaktig.
Föredragande har varit hovrättsfiskalen Thomas.
Tekniska rådet Jones vill bifalla överklagandet och anför följande:
Den aktuella planbestämmelsen om att byggrätten är beroende av en annan fastighetsägare - i detta fall en sänkt utsläppsnivå av lösningsmedel - strider mot grundläggande och hävdvunna principer i plan- och byggnadslagstiftningen om att en fastighetsägare inte kan vara beroende av åtgärder han inte råder över. Av denna anledning anser jag att planbestämmelsen är en nullitet.
Fråga uppkommer då om en planbestämmelse som saknar stöd i ÄPBL kan tillämpas i en detaljplan som vunnit laga kraft. ÄPBL anger uttömmande vilka planbestämmelser som är möjliga för en kommun att utfärda. Det är inte helt ovanligt att kommunerna överträder denna begränsning (se KTH Rapport 4:108). Det kan inte vara rimligt att en planbestämmelse som på ett uppenbart sätt inte står i överensstämmelse med gällande lagstiftning ska kunna ligga till grund för ett nekat förhandsbesked.
Av denna anledning anser jag att Byggnadsnämndens beslut ska upphävas och ansökan om förhandsbesked återlämnas till nämnden för ny prövning.
KLAGANDEK.R.V.W.
Mark- och miljödomstolen avslår överklagandet.
Byggnadsnämnden i Borås kommun beslutade den 10 december 2009 att som förhandsbesked meddela att nybyggnad av enbostadshus inte kan tillåtas på fastigheten X 1:81 i Borås kommun (nedan fastigheten). Nämndens beslut överklagades till Länsstyrelsen i Västra Götalands län som avslog överklagandet.
YRKANDEN M.M.
K.W. har överklagat länsstyrelsens beslut och yrkat ett positivt förhandsbesked för nybyggnad av enbostadshus på den aktuella fastigheten. Som skäl för sitt yrkande har han bl.a. anfört följande. Fastigheten ligger åttio meter från Tosseryds Billackering AB. Hundra meters avstånd från verksamheten räcker för att få bygglov. Det ligger flera andra hus i närheten. Han har bott på fastigheten i sextio år och har inte känt någon ohälsa.
Samhällsbyggnadsnämnden i Borås kommun har beretts tillfälle att yttra sig men har framfört att de inte avser att komma in med något yttrande.
Länsstyrelsen i Västra Götalands län har i det överklagade beslutet redogjort för relevanta lagar och bestämmelser. Mark- och miljödomstolen delar i allt väsentligt länsstyrelsens uppfattning och det som har framförts i målet föranleder inte domstolen att göra någon annan bedömning. Överklagandet ska därför avslås.
Överklagande senast den 25 juli 2011.
I domstolens avgörande har deltagit rådmannen Baker, ordförande, och tekniska rådet Simpson. Föredragande har varit beredningsjuristen Beasley.