Justitiekanslerns beslut
Justitiekanslern avslår JJ:s anspråk på skadestånd.
JJ har begärt skadestånd av staten med 40 000 kr med hänvisning till att hans rätt till rättegång inom skälig tid enligt artikel 6.1 i Europakonven­tionen har kränkts i ett brottmål vid Umeå tingsrätt (B 2490-05). Han har framhållit att Åklagarkammaren i Umeå stod för den långa förseningen.
Justitiekanslern har tagit del av Umeå tingsrätts dagboksblad och dom i det aktuella målet. I domskälen angav tingsrätten bl.a. följande: ”Påföljden bör bestämmas till villkorlig dom. Med tanke på den långa tid som förflutit sedan brotten begicks och då tidsutdräkten inte berott på JJ, föreligger särskilda skäl att inte förena den villkorliga domen med böter.”
Enligt artikel 6.1 i Europakonventionen har en person vid prövningen av en anklagelse mot honom för brott rätt till domstolsprövning inom skälig tid.
I artikel 13 i Europakonventionen stadgas att var och en, vars fri- och rättigheter enligt konventionen har kränkts, ska ha tillgång till ett effektivt rättsmedel inför en nationell myndighet.
Det finns inte någon generell rätt till skadestånd vid kränkningar av Europakonventionen. Kravet på tillgång till ett effektivt rättsmedel vid konventionskränkningar kan nämligen uppfyllas på olika sätt. Vid t.ex. oskäligt lång handläggningstid i ett brottmål kan en kränkning av artikel 6.1 i konventionen gottgöras genom en lindring av den påföljd som döms ut (se bl.a. NJA 2003 s. 414 och Aguilar, Mänskliga rättigheter i europeisk praxis, tredje uppl., 433).
I det nu aktuella målet tog tingsrätten hänsyn till tidsutdräkten när den bestämde påföljd för JJ och avstod från att förena den villkorliga domen med böter. JJ får genom lindringen av straffet anses vara gottgjord för den långa handläggningstiden. Han kan enligt Justitiekanslerns uppfattning inte dessutom anses vara berättigad till skadestånd. JJ:s anspråk på skadestånd mot staten ska därför avslås.