Åtal för hastighetsöverträdelse har ogillats på grund av att platsprotokollet från mätningen som skett med laser saknat föreskriven uppgift om mätkontrollantens position.
Allmän åklagare väckte åtal mot K.B. för hastighetsöverträdelse med följande gärningsbeskrivning.
K.B. har den 5 april 2010 uppsåtligen eller av oaktsamhet fört personbil med en hastighet av 71 km/tim inom tätbebyggt område på Värmdövägen i Nacka trots att högsta tillåtna hastighet där varit 50 km/tim.
K.B. förnekade hatighetsöverträdelse eftersom han inte trodde på mätresultatet.
Åklagaren åberopade som bevisning K.B:s egna uppgifter samt primärrapport och platsprotokoll från mättillfället.
Tingsrätten (tingsnotarien Gould) anförde i dom den 4 november 2010 följande.
Av den skriftliga bevisningen framgår bl.a. att mätningen skett med laser i enlighet med Rikspolisstyrelsens föreskrifter, att K.B. fört sin bil med en hastighet av 71 km/tim på väg där högsta tillåtna hastighet varit 50 km/tim samt att förväxlingsrisk varit utesluten. Vidare framgår att erforderliga kontroller av laserinstrumentet har utförts samt att vägmärken och trafikliggare har kontrollerats. Den ansvarige mätkontrollanten har dock inte angett på vilket avstånd som mätningen har gjorts i förhållande till körbanans ytterkant. Mot denna bakgrund är det mot K.B:s förnekande inte utrett att mätningen skett på ett sådant sätt att mätresultatet inte kan ifrågasättas. Denna brist i utredningen ger grund för sådant tvivel om riktigheten i de antecknade uppgifterna i övrigt att åtalet ska ogillas.
Tingsrätten ogillar åtalet.
Åklagaren överklagade domen och yrkade att hovrätten skulle döma K.B. för hastighetsöverträdelse.
K.B. motsatte sig ändring.
Hovrätten (hovrättsråden Harrell och Wallace samt tf. hovrättsassessorn Jones, referent) anförde i dom den 22 mars 2011 följande.
Utredningen i hovrätten är densamma som vid tingsrätten.
Polismäns anteckningar i samband med en rutinmässig hastighetskontroll utförd med godkända och kontrollerade mätningsinstrument godtas i regel som bevisning i mål om hastighetsöverträdelse (jfr 35 kap. 14 § första stycket 3 rättegångsbalken). Anteckningarna i målet kan ofta utgöra tillräcklig bevisning för fällande dom om det av dem framgår att hastighetsövervakningen har utförts i enlighet med gällande föreskrifter samt om uppgifterna i anteckningarna är klara och entydiga (se NJA 2007 s 1032).
Bevisningen i målet utgörs av primärrapport och platsprotokoll. Av dessa handlingar framgår att samtliga krav som ställs på hastighetsövervakning på land med laserhastighetsmätare i Rikspolisstyrelsens föreskrifter (RPSFS 2003:6) är uppfyllda, med undantag för att mätkontrollanten i platsprotokollet inte har angett sin placering med lämplig referenspunkt eller position (se 3 kap. 1 § nämnda föreskrifter).
Mot bakgrund av den betydelse primärrapporten och platsprotokollet normalt tillmäts i mål om hastighetsöverträdelse samt med beaktande av den tilltalades generellt sett begränsade möjligheter att förebringa bevisning till vederläggande av åtalet i ett sådant mål är det av särskild vikt att det tydligt framgår att de föreskrifter som finns för hastighetsmätningen har följts. Då uppgiften om mät¬kontrollantens position inte är angiven i protokollet saknar hovrätten tillräckligt underlag för att bedöma huruvida mätresultatet kan anses tillförlitligt eller inte. Denna brist i utredningen medför att det inte är ställt utom rimligt tvivel att K. B. har gjort sig skyldig till den åtalade gärningen och åtalet ska därför, som tingsrätten funnit, ogillas.
Hovrätten fastställer tingsrättens dom.
Hovrättens dom meddelad: den 22 mars 2011.
Mål nr: B 9822-10.
Lagrum: 3 kap. 17 § första stycket och 14 kap. 3 § 1 b)trafikförordningen (1998:1276); 35 kap. 14 § första stycket 3 rättegångsbalken.
Rättsfall: NJA 2007 s. 1032.