En man har berört en kvinnas lår. Sexuellt ofredande?
Allmän åklagare förde vid Malmö tingsrätt den talan mot K.J. som framgår av tingsrättens dom.
Tingsrätten (nämndemännen Carroll, Fuentes och Cline) anförde följande i dom den 7 april 2017.
YRKANDEN M.M.
Åklagaren har yrkat ansvar å K.J. för sexuellt ofredande enligt 6 kap. 10 § 2 st. BrB med följande gärningspåstående.
K.J. har den 21 oktober 2016 på Stadshuset, Hill plats, Malmö stad, ofredat H.E.L. på ett sätt som varit ägnat att kränka målsägandens sexuella integritet genom att ta med sin hand på insidan av målsägandens lår.
H.E.L. har yrkat att K.J. ska betala skadestånd till henne med 11 200 kr jämte ränta enligt 6 § räntelagen. Av beloppet avser 10 000 kr ersättning för kränkning och 1 200 kr ersättning för sveda och värk.
K.J. har förnekat brott. Han har förklarat att han inte minns händelsen på grund av att han var kraftigt berusad vid det aktuella tillfället. Han har vidare uppgett att skälet till att han förnekar gärningen är att han aldrig skulle bete sig på detta sätt. Han har där-för invänt att det inte varit hans avsikt att lägga sin hand på Griffin lår. Under alla förhållanden har hans syfte inte varit att kränka H.E.L:s sexuella integritet.
I händelse av en fällande dom har K.J. ansett att han bör meddelas påföljdseftergift med hänsyn till att han bett H.E.L. om ursäkt och försökt mi-nimera de skadeverkningar som händelsen inneburit för H.E.L. samt det förhållandet att händelsen fått stor massmedial uppmärksamhet vilket med-fört stora personliga konsekvenser för K.J.
K.J. har bestritt skadeståndsyrkandet men vitsordat 5 000 kr för kränkning och 1 200 kr för sveda och värk som skälig ersättning i och för sig.
På åklagarens begäran har målsägandeförhör hållits med H.E.L. Av de uppgifter som hon lämnat framgår sammanfattningsvis följande.
Hon är 32 år och hade varit praktikant på gatukontoret i tio veckor innan den aktuella händelsen inträffade. Tanken var att hon skulle praktisera där under tre månader och att hon därefter skulle fortsätta sina studier. Hon kände inte till så mycket mer om K.J. annat än att han var gatudirektör. Hon hade inte pratat med honom tidigare utan bara sett honom på en föreläsning.
Den 21 oktober 2016 var det fest på Stadshuset. Under kvällen hade hon druckit två glas vin. Senare på kvällen efter middagen satt hon tillsammans med fem andra personer vid ett litet runt bord. De pratade med varandra och drack gin och tonic. Efter en stund kom K.J. och satte sig vid bordet bredvid henne. Han satt till vänster om henne. De började prata med varandra om gatukontoret. De pratade med varandra i cirka tio minuter. Hon uppfattade K.J. som berusad men inte så berusad att det inte gick att föra ett samtal med honom. K.J. frågade henne vad hon gjorde och hon berättade om sitt projekt. Han berömde det som hon hade gjort i projektet. Han berättade att han hade hjälpt många praktikanter och förklarade att det fanns gott om arbetsmöjligheter på gatukontoret. I samband med det lade han handen på insidan av hennes lår. När han gjorde det satt hon med sina ben korslagda med det högra benet över det vänstra. Hon såg inte när han lade handen på låret eftersom hon då precis hade vänt sig om för att prata med den som satt till höger om henne. Hon kände hur K.J. tog ett tag om hennes högra lår på så sätt att hans tumme var på insidan av låret. Hans hand i övrigt var på ovansidan av låret. Greppet som han tog var närmare skrevet än knät. När han gjorde det vände hon sig om och tog eller viftade bort hans hand. Han höll greppet någon sekund och släppte direkt när hon tog bort hans hand. Hon blev upprörd och började gråta. K.J. ställde sig upp och gick ut ur rummet. Han blev nog också lite chockad. När han hade gått tröstade kollegorna henne.
Händelsen har påverkat henne väldigt mycket psykiskt. Hennes självförtroende och självkänsla har påverkats negativt. Det var jättejobbigt att komma tillbaka till gatukontoret. Hon sjukanmälde sig och var hemma under två veckor. Hon fick stöd från gatukontoret och besökte en psykolog vid sex tillfällen. Hon har träffat K.J. en gång efter händelsen. Det var i samband med internutredningen.
K.J. har hörts över åtalet. Av de uppgifter som han lämnat framgår sammanfattningsvis följande.
Han började en anställning som fastighetsdirektör den 1 maj 2013. I mars 2016 lämnade den tidigare gatudirektören sin anställning. K.J. blev då tillförordnad gatudirektör men hade samtidigt kvar sin tjänst som fastighetsdirektör. Han hade alltså två heltidstjänster. Det hade utlovats att han bara under en kort period skulle tjänstgöra även som tillförordnad gatudirektör. Det blev väldigt mycket arbete och han kände sig otroligt sliten. Utåt sett upprätthöll han en fasad men inombords kände han det som att han höll på att krascha ihop.
Den 21 oktober 2016 redovisade han en utredning angående en sammanslagning av fastighets- och gatukontoret. Han hade tänkt ta tag i sin personliga situation och hur han mådde när denna utredning var färdig. Det kändes bra efter presentationen och han fick en hel del beröm. Under eftermiddagen hade han sedan några möten. Han kände sig helt slut när arbetsdagen var till ända, men han hade när han höll sin presentation sagt till gatukontorets medarbetare att han skulle komma till festen och mingla för att alla skulle få möjlighet att ställa frågor till honom. Han drog sig dock för att gå på festen eftersom han kände sig väldigt trött, men han gick dit i alla fall och kom dit klockan fem. Han drack tyvärr mycket alkohol, en stark fördrink och mellan fem till tio glas vin under middagen. Efter middagen gick han runt och minglade. Han har ett svagt minne av att han då drack öl och någon snaps. Någonstans där tappade han kontrollen och sitt minne. Han minns dock att han kom tillbaka till där han hade suttit och att desserten hade serverats. Han minns också att han fick en konjak i handen. Därefter minns han inte vad som hände förrän han vaknade på morgonen dagen efter. Då kom han inte ihåg hur han hade tagit sig hem. Senare på dagen ringde HR-chefen till honom och sade "du vet väl varför jag ringer". Han svarade att han nog hade druckit för mycket alkohol och blivit för berusad på festen. HR-chefen förklarade vad som hade hänt och att han skulle bli polisanmäld.
Det har i arbetssammanhang aldrig tidigare hänt att han druckit för mycket alkohol men däremot privat och att han då tappat kontrollen. Han har aldrig tidigare blivit anklagad för att ha betett sig olämpligt på sätt som nu påstås. Det är aldrig någon i hans omgivning som sagt att han skulle ha haft den här typen av tendenser. Däremot har de haft synpunkter på hans alkoholkonsumtion.
Han brinner för människor som studerar och som är på väg in i arbetslivet. Han kan därför förstå att han kan ha pratat med H.E.L. om sådant, men han har inte haft någon baktanke med det. Han har varit mentor på Lunds tekniska högskola i sex år och är det fortfarande. Han är uppskattad som mentor och det har aldrig framförts något negativt om honom. Han tycker det är viktigt att kunna lotsa unga människor ut i arbetslivet genom att hjälpa till med att utforma CV, förbereda dem för anställningsintervjuer och liknande.
På åklagarens begäran har vittnesförhör hållits med J.G. Av de uppgifter som hon lämnat framgår sammanfattningsvis följande.
Hon var Griffin handledare under den tid som hon gjorde sin praktik på gatukontoret. Hon känner inte K.J. närmare.
Hon satt vid ett bord tillsammans med H.E.L. och några andra kollegor när K.J. kom. J.G. tänkte att det var perfekt tillfälle att berätta om vad hon gjorde eftersom hon inte hade pratat med K.J. tidigare. Hon märkte dock ganska snart att han var berusad och att det inte var rätt tillfälle att prata jobb med honom. Hon såg på hans blick och på sättet han konverserade att han var berusad. Hans blick var glasartad och frånvarande. Hans berusning var inte sådan att han vinglade eller sluddrade. K.J. satte sig vid bordet till vänster om H.E.L. Hon själv satt mitt emot H.E.L. K.J. pratade med H.E.L. och förklarade att han såg väldigt positivt på utbildningar. Han berättade att han själv var engagerad i olika utbildningar i Lund. J.G. hörde att de pratade om arbete vilket hon tyckte var olämpligt med tanke på hur pass berusad K.J. var. K.J. sade att H.E.L. hade fina möjligheter på gatukontoret och att det låg flera tjänster ute vilka skulle passa henne. J.G. reagerade på att K.J. sade så eftersom han inte kände H.E.L. och därmed inte heller visste vad hon hade för kvaliteter.
Senare såg hon att K.J. stirrade intensivt på H.E.L. när de inte pratade med varandra. Han lade därefter sina händer på mitten av Griffin lår. H.E.L. hade jeans på sig och sitt vänstra ben över det högra. J.G. är osäker på om han lade båda sina händer på låret eller om han bara rörde vid H.E.L:s lår med en hand, men som hon vill minnas var det båda händerna. Hon såg dock att hans ena handflata låg ovanpå låret med fingrarna nedåt på insidan av låret. H.E.L. reagerade ögonblickligen och instinktivt på beröringen. Hon sköt bort hans händer och sade nej eller något liknande. De andra som satt runt bordet reagerade på olika sätt. Även K.J. förstod nog att det han hade gjort inte blev bra. Han reste sig upp och sade att han skulle gå upp en våning. Efter händelsen mådde H.E.L. inte bra. Hon förstod nog inte riktigt vad som hade hänt. H.E.L. ville inte vara kvar vid bordet. De gick därför tillsammans till ett tomt rum. Där blev H.E.L. ledsen och började gråta. En stund senare hämtade Griffin sambo henne och de åkte hem.
Genom de uppgifter som H.E.L. och J.G. lämnat finner tingsrätten styrkt att K.J. lagt sin hand på Griffin lår.
H.E.L. har berättat att K.J. tagit ett grepp om hennes högra lår på så sätt att handflatan var ovanpå låret och att tummen var på insidan av låret. Tingsrätten finner inte anledning att ifrågasätta den beskrivning som H.E.L. lämnat om hur K.J. tog greppet. Att greppet togs på detta sätt framstår också som följdriktigt med hänsyn till hur hon och K.J. satt i förhållande till varandra och att hon hade sina ben korslagda med det högra benet över det vänstra. Tingsrätten menar vidare att just det förhållandet att det varit fråga om ett grepp om låret gör att slutsatsen kan dras att det varit fråga om ett uppsåtligt agerande från K.J:s sida och att han inte av misstag kommit åt hennes lår. Även hans reaktion direkt efter händelsen ger stöd för detta. När det gäller hur K.J:s beröring av hennes lår ska bedömas gör tingsrätten följande bedömning.
Ansvar för sexuellt ofredande förutsätter uppsåt beträffande de objektiva brottsrekvisiten. Gärningsmannen behöver inte ha haft uppsåt att kränka den andre personens sexuella integritet utan det är tillräckligt för ansvar att uppsåtet omfattar de omständigheter som innebär att gärningen var ägnad att kränka den andre på det sättet (se Davidson m.fl., Brottsbalken m.m., kommentaren till 6 kap. 10 §).
Det kan i detta fall först konstateras att det varit fråga om en kortvarig beröring av låret. Beröringen har dock skett på ett intimt ställe på kroppen och gärningen får typiskt sett anses vara tillräcklig för att H.E.L:s sexuella integritet kränkts. K.J. har haft uppsåt till sitt agerande och till de omständigheter som innebär att gärningen var ägnad att kränka H.E.L:s sexuella integritet. Han ska därför dömas för sexuellt ofredande.
Påföljd m.m.
K.J. är tidigare ostraffad.
K.J. har beträffande sina personliga förhållanden uppgett bland annat följande. Händelsen har fått stora konsekvenser för honom. Han har fått sluta sin tidigare tjänst och blivit omplacerad till en tjänst med helt andra arbetsuppgifter.
Han har visserligen fått behålla sin lön men han känner att hans möjligheter att göra karriär har stängts. Den stora publicitet som händelsen fick medförde att han mådde oerhört dåligt, vilket han givetvis förstår att H.E.L. också måste ha gjort. När Sydsvenskan publicerade hans namn och bild ville han inte gå ut på flera dagar. Det var den värsta perioden i hans liv. I samband med den internutredning som gjordes träffade han H.E.L. och han bad om ursäkt för det som hade inträffat. Han har varit hos alkoholterapeut och har inte druckit någon alkohol efter händelsen. Han har även varit hos psykolog vid flera tillfällen.
Det sexuella ofredande K.J. ska dömas för är av sådan karaktär att påföljden ska bestämmas till ett lägre bötesstraff. Enligt tingsrätten föreligger inte några sådana skäl som motiverar att han ska meddelas påföljdseftergift. Tingsrätten bestämmer antalet dagsböter till 40. Av 25 kap. 2 § 2 st. BrB följer att dagsbotens belopp kan jämkas om det finns särskilda skäl (se även NJA 1999 s. 286). Det sexuella ofredandet har varit av lindrig art, och det får anses oproportionerligt om K.J. på grund av det som inträffade skulle förpliktas utge drygt 32 000 kr i böter, vilket blir resultatet om vanliga principer för dagsbotsbestämningen strikt tillämpas i detta fall. Med hänsyn härtill menar tingsrätten att det finns särskilda skäl att jämka dagsbotens storlek till 350 kr, vilket innebär att K.J. ska betala 14 000 kr i böter.
Vid angiven utgång i ansvarsfrågan ska han betala skadestånd till H.E.L. De belopp som K.J. vitsordat får enligt tingsrätten anses utgöra skälig ersättning. K.J. ska således betala skadestånd till H.E.L. med totalt 6 200 kr.
Tingsrätten dömde K.J. för sexuellt ofredande enligt 6 kap. 10 § andra stycket BrB till 40 dagsböter å 350 kr.
K.J. förpliktades att utge skadestånd till H.E.L. med 6 200 kr jämte ränta.
Rådmannen Webb var skiljaktig beträffande hur gärningen skulle rubriceras och anförde följande.
För att K.J. ska kunna dömas för sexuellt ofredande mot H.E.L. krävs att det står klart att den beröring han utsatt henne för har varit sexuell. Alla beröringar som kan anses vara av sexuell natur faller inte under den aktuella straffbestämmelsen. Ansvar för sexuellt ofredande förutsätter att handlingen har en sexuell inriktning på så sätt att den syftar till att reta eller tillfredsställa gärningsmannens sexualdrift (se prop. 2004/05:45 s. 88). Enligt min mening står det inte klart att den beröring som K.J. utsatt H.E.L. för har haft en sexuell innebörd i den mening som omfattas av bestämmelsen om sexuellt ofredande. Genom sitt beteende får dock K.J. anses ha antastat H.E.L. på ett sådant sätt att han gjort sig skyldig till ofredande. Han ska därför enligt min uppfattning dömas för ofredande, vilket ryms inom gärningsbeskrivningen (jfr Svea hovrätts dom 2010-12-28 i mål nr B 8956-10 och Svea hovrätts dom 2017-03-28 i mål nr B 10472-16).
Överröstad i denna del är jag i övrigt ense med majoriteten.
Alla parterna överklagade i Hovrätten över Skåne och Blekinge.
Åklagaren yrkade att hovrätten skulle skärpa påföljden genom att höja antalet dagsböter.
K.J. yrkade att hovrätten skulle ogilla åtalet.
H.E.L. yrkade fullt bifall till sin vid tingsrätten förda talan.
Parterna motsatte sig varandras ändringsyrkanden.
K.J. vitsordade som i och för sig skäligt skadestånd 5 000 kr för kränkning och 1 200 kr för sveda och värk.
Hovrätten (hovrättsrådet Vasquez, referent, och tf. hovrättsassessorn Walker) anförde följande i dom den 30 november 2017.
Hovrätten har tagit del av samma utredning som tingsrätten. Ljud- och bildupptagningarna av förhören vid tingsrätten har spelats upp i hovrätten.
I likhet med tingsrätten finner hovrätten utrett att K.J. har tagit ett grepp om Griffin högra lår på det sätt som H.E.L. beskrivit, dvs. närmare skrevet än knäet och med tummen mot insidan av låret. På de skäl tingsrätten angett anser även hovrätten visat att K.J. handlat med uppsåt.
K.J:s grepp om Griffin lår har blivit kortvarigt eftersom H.E.L. ögonblickligen reagerat och tagit eller viftat bort hans hand. Beröringen har enligt hovrättens bedömning haft en sexuell prägel. K.J:s agerande ska bedömas mot bakgrund av att gärningen har ägt rum på en personalfest där han, som gatu- och fastighetschef på kommunen, för första gången har sammanträffat och talat med praktikanten H.E.L. om hennes projekt och - visserligen i obestämda ordalag - ställt i utsikt en möjlig framtida tjänst åt henne på gatukontoret. Klarlagt är också att han, när hon har vänt sig mot personen som satt på andra sidan om henne, stirrat intensivt på henne. Enligt hovrättens mening har K.J:s handlande typiskt sett varit ägnat att kränka H.E.L:s sexuella integritet. Som tingsrätten funnit är åtalet styrkt och gärningen ska bedömas som tingsrätten har gjort.
I fråga om val av påföljd har K.J., vid angiven utgång i skuldfrågan, gjort gällande att han bör erhålla påföljdseftergift. Som grund för detta har han åberopat att han har exponerats med namn och bild i media, fått ändrade arbetsuppgifter samt har bett H.E.L. om ursäkt och betalat skadestånd till henne. Vad K.J. anfört utgör enligt hovrättens uppfattning inte skäl för att meddela honom påföljdseftergift.
Påföljden för K.J. bör bestämmas till dagsböter. Eftersom det varit fråga om ett sexuellt ofredande som innefattat en fysisk kontakt bör antalet dagsböter sättas högre än vad tingsrätten gjort. Skäl att jämka dagsbotens storlek föreligger inte.
Hovrätten delar tingsrättens uppfattning i fråga om skadeståndet.
Hovrätten ändrar tingsrättens domslut på så sätt att hovrätten bestämmer påföljden till 60 dagsböter à 850 kr. I övrigt gäller tings-rättens domslut.
Hovrättsrådet Shaffer var av skiljaktig mening och anförde följande.
Liksom majoriteten finner jag utrett att K.J. uppsåtligen tagit ett grepp om Griffin högra lår närmare skrevet än knäet och med tummen mot insidan av låret.
Enligt 6 kap. 10 § andra stycket BrB döms den för sexuellt ofredande som blottar sig för någon annan på ett sätt som är ägnat att väcka obehag eller annars genom ord eller handlande ofredar en person på ett sätt som är ägnat att kränka personens sexuella integritet. I förarbetena till bestämmelsen anges att handlingen ska ha en sexuell inriktning på så sätt att den syftar till att reta eller tillfredsställa gärningsmannens sexualdrift (prop. 2004/05:45 s. 149). Offrets uppfattning om vad som är kränkande har inte någon avgörande betydelse. Känner en person sig kränkt av en handling som med hänsyn till de föreliggande omständigheterna inte kan anses ägnad att kränka hans eller hennes sexuella integritet är kravet enligt lagbestämmelsen inte uppfyllt.
Beröringen sedd isolerad för sig kan enligt min mening inte anses ha haft en tydlig sexuell karaktär. Handlandet ska emellertid bedömas mot bakgrund av omständigheterna vid tillfället. Det har inte framkommit att K.J. i samband med eller före beröringen fällt något yttrande av sexuell innebörd eller att han annars agerat på ett sätt som haft sådan innebörd. Handlandet kan därför inte anses ha haft en sådan sexuell karaktär att det varit ägnat att kränka H.E.L:s sexuella integritet. Åtalet för sexuellt ofredande ska därför ogillas.
Frågan blir då om gärningen är att bedöma som ofredande.
För ofredande döms enligt 4 kap. 7 § BrB den som handgripligen antastar eller medelst skottlossning, stenkastning, oljud eller annat hänsynslöst beteende eljest ofredar annan. Under uttrycket handgripligen antastar faller exempelvis att någon avsiktligt knuffar eller sätter krokben för en annan person eller rycker eller sliter i offrets kläder om handlandet inte är att bedöma som ringa misshandel. Uttrycket kan också omfatta vissa fall av störande av kvinnofriden. Som exempel har nämnts att hindra en kvinna från att komma fram, att ta henne under armen för att förmå henne att följa med eller att antasta henne med klappar eller liknande smekningar.
J.G. har uppgett att K.J. - efter att han talat med H.E.L. - stirrade på H.E.L. när hon talade med en annan person och att han därefter rörde hennes lår. Hovrätten anser att det med hänsyn till dessa uppgifter framstår som fullt möjligt att K.J:s avsikt med beröringen varit att påkalla H.E.L:s uppmärksamhet. Mot denna bakgrund kan K.J:s handlande inte anses vara ett sådant handgripligt antastande som avses i bestämmelsen om ofredande.
K.J. ska därför frikännas från ansvar. Överröstad i denna del är jag i övrigt ense med majoriteten.
K.J. överklagade och yrkade att HD skulle ogilla åtalet eller i vart fall meddela påföljdseftergift eller lindra straffet.
Riksåklagaren motsatte sig ändring av hovrättens dom.
Målet avgjordes efter föredragning.
Föredraganden, justitiesekreteraren Patel, föreslog i betänkande att HD skulle meddela följande dom.
Punkterna 1-10 överensstämmer i huvudsak med punkterna 1-9 i HD:s domskäl.
Den huvudsakliga frågan i målet är om den handling som K.J. har utfört har en så tydlig sexuell inriktning eller prägel att hans agerande är straffbart som sexuellt ofredande. Om så inte är fallet är frågan om handlingen är straffbar som ofredande.
För sexuellt ofredande enligt 6 kap. 10 § andra stycket BrB döms den som blottar sig för någon annan på ett sätt som är ägnat att väcka obehag eller annars genom ord eller handlande ofredar en person på ett sätt som är ägnat att kränka personens sexuella integritet.
Bedömningen av om en gärning varit ägnad att kränka den sexuella integriteten ska göras objektiverat och utifrån omständigheterna i det enskilda fallet. Av betydelse vid den bedömningen är exempelvis vem som företar handlingen, mot vem den riktas samt i vilken miljö och i vilket sammanhang gärningen sker. För att ett agerande ska vara ägnat att kränka offrets sexuella integritet måste handlandet ha en tydlig sexuell inriktning eller prägel. Det senast sagda innebär ett krav på en kvalificering av det sexuella inslaget. (Se "Rulltrappan" NJA 2017 s. 393, särskilt p. 8 och 9, och "Den oönskade beröringen" NJA 2018 s. 443 p. 10.)
Vissa handlingar är av sådan karaktär att de i stort sett alltid uppfyller kravet på tydlig sexuell inriktning eller prägel. Enligt förarbetena handlar det framför allt om beröring av en annan persons könsdelar (jfr prop. 2004/05:45 s. 87 f., 90 och 149 samt prop. 2012/13:111 s. 53). När det är fråga om en kroppslig beröring som inte redan i sig typiskt sett uppfyller det nämnda kravet får förhållandena i det enskilda fallet större betydelse. Ett sådant handlande kan, bl.a. beroende på avsikten hos den som utför handlingen, helt sakna sexuell koppling eller utgöra en sexuell invit. Gärningsmannens personliga syften är visserligen inte avgörande för straffbarheten. Om han eller hon har haft en sexuell avsikt som kommit till uttryck vid handlingen kan detta emellertid påverka bedömningen. (Se "Den oönskade beröringen" p. 11-13.)
För ofredande enligt 4 kap. 7 § BrB, i dess lydelse före den 1 januari 2018, döms den som handgripligen antastar eller medelst skottlossning, stenkastning, oljud eller annat hänsynslöst beteende eljest ofredar annan.
Vid ofredande i form av handgripligt antastande förutsätts det för ansvar att gärningen innebär en kännbar fridskränkning (se "Rulltrappan" p. 13). Agerandet ska alltså präglas av viss hänsynslöshet. Det medför att inte varje beröring som är oönskad av den utsatte och som av denne uppfattas som otrevlig eller obehaglig, omfattas av straffansvaret. Kravet på kännbar fridskränkning innebär således en begränsning av det kriminaliserade området. (Se "Den oönskade beröringen" p. 16.)
Ofredandebrottets tillämpningsområde sammanfaller i viss mån med bestämmelsen om sexuellt ofredande. Om förutsättningar föreligger att döma för såväl sexuellt ofredande som ofredande bör det endast dömas för det förra brottet. (Se "Den oönskade beröringen" p. 17.)
Ett handlande som inte har en tillräcklig sexuell inriktning eller prägel för att utgöra ett sexuellt ofredande kan i stället falla under straffbudet om ofredande. Att uttrycket ofredande används i båda bestämmelserna innebär emellertid inte att sexuellt ofredande är en kvalificerad form av ofredande. Det ena brottet är ett sexualbrott där skyddsintresset är den enskildes sexuella integritet medan ofredandet är ett fridsbrott genom vilket den enskilde skyddas mot gärningar som är fridsstörande. (Se "Den oönskade beröringen" p. 18.)
K.J. har tagit med sin hand på insidan av Griffin lår. Att handen placerats närmare skrevet än knäet innebär inte att beröringen i sig är sådan att den typiskt sett uppfyller kravet på tydlig sexuell inriktning eller prägel.
J.G. har på mycket nära håll iakttagit händelseförloppet. Av hennes uppgifter framgår att K.J. har använt båda sina händer vid sitt agerande, låt vara att det endast är åtalat för och styrkt att en hand har kommit i kontakt med låret. H.E.L. har beskrivit beröringen som att hon kände att K.J. tog tag om låret. Något smekande eller trevande har det alltså inte varit fråga om.
Beröringen har föregåtts av att K.J. intensivt under cirka fem sekunder har stirrat på H.E.L. sedan hon vänt sig mot den person som satt på hennes andra sida för att inleda en konversation. Mot denna bakgrund kan den ha skett i syfte att återfå hennes uppmärksamhet. Det har inte framkommit att K.J. uttalat att han var attraherad av H.E.L. eller att han, utöver beröringen, agerat på ett sätt som skulle kunna uppfattas ha en sexuell innebörd. Någon sexuell avsikt kan således inte sägas ha kommit till uttryck vid K.J:s handlande.
Det sagda och omständigheterna i övrigt leder till slutsatsen att det handlande som har lagts K.J. till last inte har haft en sådan tydlig sexuell inriktning eller prägel som krävs för straffansvar. Att H.E.L. har uppfattat beröringen som ett sexuellt närmande kan inte ändra denna bedömning.
K.J. och H.E.L. har suttit bredvid varandra och samtalat. Beröringen har ägt rum sedan hon vänt sig mot den person som satt på hennes andra sida för att inleda en konversation. H.E.L. har omedelbart tagit bort handen och beröringen har således varat någon sekund. K.J:s age-rande kan inte anses utgöra en sådan kännbar fridskränkning som präglas av viss hänsynslöshet att det är straffbart som ofredande.
Mot bakgrund av det anförda ska K.J. frikännas. - - -.
Med ändring av hovrättens dom frikänner HD K.J.
HD (justitieråden Gonzalez, Pineda, Armstrong, referent, Cervantes och Fuller) meddelade den 21 december 2018 följande dom.
K.J. åtalades för sexuellt ofredande enligt 6 kap. 10 § andra stycket BrB med följande gärningsbeskrivning.
K.J. har den 21 oktober 2016 på Stadshuset, Hill plats, Malmö stad, ofredat H.E.L. på ett sätt som varit ägnat att kränka målsägandens sexuella integritet genom att ta med sin hand på insidan av målsägandens lår.
Tingsrätten dömde K.J. för sexuellt ofredande till 40 dagsböter på 350 kr (dagsbotsbeloppet jämkades). Rättens ordförande var skiljaktig och ansåg att gärningen skulle bedömas som ofredande. Hovrätten har ändrat tingsrättens dom endast på så sätt att påföljden har bestämts till 60 dagsböter på 850 kr (dagsbotsbeloppet har inte jämkats). Ett hovrättsråd ansåg att åtalet skulle ogillas.
K.J. har godtagit att han handlat på det sätt som anges i gärningsbeskrivningen men har invänt att handlandet inte varit ägnat att kränka H.E.L:s sexuella integritet. Han har gjort gällande att gärningen inte heller ska bedömas som ett handgripligt antastande eller på annat sätt som ett ofredande.
K.J. var vid denna tid fastighetsdirektör och tillförordnad gatudirektör i Malmö stad. H.E.L. var 32 år och praktiserade på gatukontoret. Den 21 oktober 2016 hölls en personalfest på Stadshuset. Efter middagen satt några personer runt ett lågt bord och samtalade. H.E.L. satt vid bordet och hade K.J. på sin vänstra sida.
Främst genom vad vittnet J.G. berättat men också genom K.J:s och H.E.L:s uppgifter är det utrett att följande inträffade.
H.E.L. och K.J. satt bredvid varandra och samtalade. Han var intresserad av det arbete hon utfört som praktikant och han be-rättade att han hade hjälpt många praktikanter och att det fanns gott om arbetsmöjligheter på gatukontoret. Han utlovade inte att hon skulle få något specifikt arbete, men han berömde hennes insatser och sade att det fanns många tjänster utannonserade i kommunen. K.J. var synbart berusad.
H.E.L. vände sig därefter om för att tala med personen till höger om henne. Hon satt med korslagda ben med det högra benet över det vänstra. Hon hade jeans på sig. När hon vände sig bort från K.J. stirrade han på henne under några sekunder.
K.J. förde sina händer mot H.E.L. och tog med sin högra hand på hennes högra lår, ganska högt upp på låret och med tummen mot lårets insida. Hon reagerade omedelbart och tog bort hans hand. Beröringen varade någon sekund.
Även de övriga runt bordet reagerade på händelsen och K.J. gick därifrån. H.E.L. blev upprörd och ledsen av det inträffade och polisanmälde K.J. följande dag.
Den som blottar sig för någon annan på ett sätt som är ägnat att väcka obehag eller annars genom ord eller handlande ofredar en person på ett sätt som är ägnat att kränka personens sexuella integritet döms för sexuellt ofredande. Straffet är böter eller fängelse i högst två år.
Straffbestämmelsen är subsidiär i förhållande till övriga brott i 6 kap. BrB, och ger ett straffrättsligt skydd mot handlingar som - utan att kunna betecknas som sexuella handlingar i lagens mening - är ägnade att kränka den sexuella integriteten. Lagens avgränsning av det straffbara området är i princip oförändrad sedan brottsbalkens tillkomst, även om brottets rubricering och språkliga utformning inte är densamma. (Jfr prop. 2004/05:45 s. 87 ff. och 148 ff. samt prop. 2012/13:111 s. 53.)
Det finns skäl att utgå från att bedömningen av vad som kan anses ägnat att kränka den sexuella integriteten förändras med tiden (jfr Williams m.fl., Brotten mot person och förmögenhetsbrotten, 2 uppl. 2015, s. 128 f. och Weaver, Skydds-värda intressen och straffvärda kränkningar. Om sexualbrotten i det straffrättsliga systemet med utgångspunkt i sexuellt ofre-dande, 2015, s. 209 f.).
Avgörande för prövningen av den åtalade gärningen är alltså om handlingen har varit ägnad att kränka målsägandens sexuella integritet. För att ett agerande ska ha en sådan karaktär krävs att handlandet har en tydlig sexuell inriktning eller prägel, vilket innebär ett krav på en kvalificering av det sexuella inslaget. Vissa handlingar, t.ex. beröring av en annan persons könsdelar, upp-fyller i stort sett alltid det krav som ställs upp för straffbarhet.
När det såsom i detta fall är fråga om en kroppslig beröring som inte redan i sig typiskt sett uppfyller detta krav får förhållandena i den enskilda situationen större betydelse. Det finns då skäl att särskilt väga in vem som företar handlingen, mot vem den riktas, i vilket sammanhang handlingen utförs och om gärningsmannen i övrigt genom ord eller handling har gett uttryck för ett sexuellt intresse för målsäganden. (Jfr "Den oönskade beröringen" NJA 2018 s. 443.)
Bedömningen av om ett handlande har varit ägnat att kränka den sexuella integriteten ska göras från objektiva utgångspunkter. Detta innebär att gärningsmannens personliga syften inte är styrande för straffbarheten om inte avsikten också kommit till uttryck i gärningsmannens agerande. Inte heller är det avgörande för straffbarheten hur målsäganden har upplevt händelsen. (Jfr "Rulltrappan" NJA 2017 s. 393.)
Kravet på tydlig sexuell inriktning eller prägel och den objektiverade bedömning som ska göras medför att inte varje handling som är olämplig eller klandervärd träffas av straffansvaret. Utan dessa förutsättningar skulle straffbestämmelsen få en alltför stor räckvidd och omfatta fall som bör falla utanför det kriminaliserade området (jfr "Rulltrappan"). Det är alltså inte motiverat att döma ut straffansvar för varje handling som inte är lämplig eller acceptabel.
För ofredande enligt 4 kap. 7 § BrB, i dess lydelse före den 1 januari 2018, döms den som handgripligen antastar eller medelst skottlossning, stenkastning, oljud eller annat hänsynslöst beteende annars ofredar annan.
Vid ofredande i form av handgripligt antastande förutsätts det för ansvar att gärningen innebär en kännbar fridskränkning. Agerandet ska präglas av viss hänsynslöshet. Kravet på kännbar fridskränkning innebär således en begränsning av det kriminaliserade området.
K.J. tog med sin ena hand på Griffin lår i samband med att de satt i sällskap med andra och samtalade efter en middag. Det var en kortvarig beröring. H.E.L. satt med korslagda ben och hade jeans på sig. K.J:s agerande var såväl olämpligt som ovälkommet, men hade i sig inte en så tydlig sexuell inriktning eller prägel att det faller inom det straffbara området. Inte heller det som har kommit fram rörande omständigheterna i övrigt leder till att gärningen ska bedömas som sexuellt ofredande.
Beröringen var kortvarig och upphörde så snart H.E.L. uttryckte sin ovilja mot den. K.J:s agerande har mot den bakgrunden inte utgjort ett sådant hänsynslöst beteende som är en förutsättning för att straffansvar för ofredande ska komma i fråga.
K.J. ska därmed frikännas. - - -.
Med ändring av hovrättens dom frikänner HD K.J.