Ansökan av Carroll och Davis om resning i ärende om uppehållstillstånd m.m
Not 270. Ansökan av Carroll och Davis om resning i ärende om uppehållstillstånd m.m. - Statens invandrarverk beslutade den 4 oktober 1991 att avslå ansökningar från Nabil K. och Davis om uppehållstillstånd m.m. och att avvisa dem enligt 4 kap. 1 § första stycket 1. och 2. utlänningslagen (1989:529). Sedan sökandena överklagat verkets beslut avslog Utlänningsnämndens genom beslut den 28 december 1992 överklagandena. I sitt beslut fann nämnden att sökandena inte var att betrakta som flyktingar enligt 3 kap. 2 § utlänningslagen, att det inte förelåg sådana skäl som avses i 3 kap. 1 § 2. samma lag och att det inte heller i övrigt fanns skäl att bevilja dem uppehållstillstånd. Invandrarverket beslutade den 15 februari 1993 att avslå en förnyad ansökan från Davis om uppehållstillstånd och den 4 februari 1994 att avslå förnyade ansökningar från båda sökandena om uppehållstillstånd och ansökningar om att inställa verkställigheten. - Carroll och Davis yrkade att Regeringsrätten skulle bevilja resning i de av Utlänningsnämnden den 28 december 1992 och Invandrarverket den 15 februari 1993 och den 4 februari 1994 avgjorda ärendena samt förordna att vidare verkställighetsåtgärder inte fick ske. Till stöd för resningsansökningen anförde sökandena att såväl Utlänningsnämndens som Invandrarverkets rättstillämpning uppenbart stred mot lag. Enligt sökandena hade nämligen nämnden och verket, när de prövat frågan om avvisning, ignorerat bestämmelsen i 4 kap. 12 § utlänningslagen om att hänsyn skall tagas till om det finns särskilda hinder mot att avgörandet verkställs. - Regeringsrätten (1994-05-02, M. Gonzalez, Johns, Knight): Skälen för Regeringsrättens avgörande. Carroll och Davis har inte visat att det föreligger skäl för resning. - Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten avslår ansökningen. (fd I 1994-04-12, Jacobs)