Livränta som utgår på grund av trafikskada som inträffat under tid då den skadade var anställd vid EU-kommissionen i Bryssel ansågs skattepliktig i Sverige (förhandsbesked)
Not 44. Överklagande av J.F. av ett förhandsbesked ang. inkomstskatt. - J.F. skadades i en bilolycka i Bryssel år 1996. Till följd av de skador hon ådrog sig tvingades hon att sluta arbeta under år 1999. Hon har därefter bedömts vara helt arbetsoförmögen. Genom sin trafikskadeförsäkring i ett svenskt försäkringsbolag har hon rätt till livsvarig ersättning i form av livränta för inkomstförlust till följd av sina skador. Hon är numera bosatt i Sverige. Vid tiden då hon bedömdes arbetsoförmögen var J.F. anställd vid EU-kommissionen i Bryssel. Hennes lön därifrån var befriad från svensk skatt på sätt följer av vad som numera benämns artikel 12 i protokollet (nr 7) om Europeiska unionens immunitet och privilegier. Av artikel 13 i protokollet framgår vidare att hon i fråga om inkomstskatt i övrigt skulle behandlas som fortsatt bosatt i Sverige, jfr 3 kap. 6 § inkomstskattelagen (1999:1229), IL. J.F. har i domstol yrkat att få fastställt det ersättningsbelopp som försäkringsbolaget ska förpliktas att betala för inkomstförlust under viss period. Högsta domstolen har därvid i ett beslut förklarat att vid beräkningen enligt skadeståndslagen (1972:207) ska hänsyn tas till att J.F., som anställd vid EU-kommissionen, skadan förutan haft en skattemässigt mer fördelaktig ställning än hon får som skadad. - J.F. frågade om den försäkringsersättning i form av livränta som ska tas upp vid inkomsttaxeringen 2011 är skattefri med stöd av 8 kap. 15 § första stycket 2 IL jämförd med 11 kap. 37 §. -                 Skatterättsnämnden (2011-12-19, Ford, ordf., Espinoza, Tucker, Gäverth, Miller, Roberts, Jones)             :                 Förhandsbesked             . Den försäkringsersättning som utgår i form av livränta till J.F. är inte skattefri. -                 Skatterättsnämndens bedömning             . Grundläggande bestämmelser för inkomstslaget tjänst finns i 10 kap. IL. Enligt 2 § behandlas rätt till livränta som inte är ersättning för avyttrade tillgångar som tjänst. I 11 kap. 1 § sägs att löner m.fl. inkomster som erhålls på grund av tjänst ska tas upp som intäkt, om inte något annat anges i kapitlet eller i 8 kap. - Enligt 8 kap. 15 § första stycket IL är ersättning vid sjukdom eller olycksfall som betalas ut på grund av en försäkring som inte tecknats i samband med tjänst skattefri. Undantag görs dock i första stycket 1-3 för vissa ersättningar, i punkten 2 för ersättningar i form av livränta, om inte annat följer av 11 kap. 37 §. - Av 11 kap. 37 § andra stycket IL framgår att andra livräntor på grund av personskada än sådana som avses i första stycket, vilket stycke inte är tillämpligt i detta fall, ska tas upp till den del de avser ersättning för förlorad inkomst som skulle ha tagits upp som intäkt eller för förlorat underhåll. - I det aktuella fallet gäller det att ta ställning till huruvida fråga är om ersättning för förlorad inkomst som ”skulle ha tagits upp som intäkt”. Motsvarande uttryck finns i 8 kap. 15 § första stycket 3 IL där undantag från skattefrihet görs för vissa försäkringsersättningar om ersättningen avser förlorad inkomst som av mottagaren skulle ha tagits upp som intäkt. - Hur uttrycket ”skulle ha tagits upp som intäkt” i sistnämnda bestämmelse ska tolkas har avgjorts i praxis. Målet gällde en försäkringsersättning som avsåg förlorad arbetsinkomst där mottagaren av försäkringsersättningen inte skulle ha varit skattskyldig för en motsvarande arbetsinkomst på grund av ettårsregeln i 3 kap. 9 § andra stycket IL (RÅ 2010 ref. 114). - Högsta förvaltningsdomstolen fann att det av systematiken i IL följer att uttrycket ”ska tas upp som intäkt” inte betyder något annat än att inkomsten är skattepliktig till sin karaktär och att det därvid saknar betydelse om mottagaren av inkomsten är skattskyldig för den. Eftersom försäkringsersättningen avsåg en arbetsinkomst som skulle ha tagits upp som intäkt var den därmed inte skattefri. Ersättningen kunde inte heller undantas från beskattning på grund av ettårsregeln. - Av det anförda följer att en tillämpning av 8 kap. 15 § första stycket 2 och 11 kap. 37 § andra stycket IL leder till att inte heller den aktuella försäkringsersättningen är skattefri. Den ska därför tas upp som intäkt enligt 11 kap. 1 §. - Den omständigheten att ersättningen avser en förlorad arbetsinkomst som skulle ha varit undantagen från skattskyldighet enligt artikel 12 i protokollet om Europeiska unionens immunitet och privilegier innebär inte att ersättningen ska undantas från beskattning. - J.F. överklagade och yrkade att Högsta förvaltningsdomstolen skulle ändra Skatterättsnämndens förhandsbesked och förklara att den försäkringsersättning hon fått i form av livränta är skattefri. - Skatteverket bestred bifall till överklagandet. -                 Högsta förvaltningsdomstolen (2012-07-09, Cook, Navarro, Short, Beasley, Maddox)             :                 Skälen för avgörandet             . Högsta förvaltningsdomstolen gör samma bedömning som Skatterättsnämnden. -                 Högsta förvaltningsdomstolens avgörande             . Högsta förvaltningsdomstolen fastställer Skatterättsnämndens förhandsbesked. - (mål nr 121-12, fd 2012-06-13, Mclaughlin)