Sedan parter med hemvist i Danmark ingått avtal om köp av fastighet i Sverige har tvist uppkommit mellan dem angående avdrag på köpeskilligen på grund av fel i fastigheten. Vid prövning enligt Brysselkonventionen har svensk domstol ansetts behörig att pröva tvisten. Avgörandet av behörighetsfrågan har grundats på omständigheter som framgått av i målet tillgängligt material men som inte åberopats av någon part.
R.S.-N. och S.L. väckte vid Kristianstads tingsrätt talan mot H.V. och yrkade förpliktande för henne att till dem utge 108 750 kr jämte ränta. Till grund för talan angav kärandena att de av H.V. hade förvärvat en fastighet, Östra Göinge Söndraryd 1:19, vilken hade visat sig behäftad med fel som gav dem rätt till nedsättning av köpeskillingen.
Parterna på bägge sidor är hemmahörande i Danmark. Som skäl för att Kristianstads tingsrätt var behörig att pröva tvisten angav kärandena att fastigheten var belägen i Kristianstads kommun och att svensk rätt var tillämplig.
I svaromål anförde H.V. bl.a. att saken gällde en tvist mellan danska parter, att Brysselkonventionen var tillämplig i förhållandet mellan Danmark och Sverige, att enligt art. 2 i konventionen tvister skulle handläggas vid svarandens hemvistforum och att art. 16 i konventionen inte var tillämplig eftersom den endast avsåg tvister om sakrätt i fast egendom. H.V. yrkade därför att tingsrätten skulle avvisa kärandenas talan.
Tingsrätten (rådmannen Terry) anförde i slutligt beslut den 13 februari 2004: På de av H.V. angivna skälen finner tingsrätten sig sakna behörighet att handlägga tvisten. Tingsrätten avvisar därför talan.
R.S.-N. och S.L. överklagade i Hovrätten över Skåne och Blekinge och yrkade att hovrätten skulle ogilla H.V:s yrkande om avvisning samt återförvisa målet till tingsrätten för prövning i sak.
H.V. bestred ändring och yrkade i andra hand att tvisten skulle hänvisas till Retten i Hörsholm, Danmark.
Hovrätten (hovrättsråden Morales och Scott samt hovrättsassessorn Davidson, referent) anförde i beslut den 26 januari 2005:
Tvisten mellan parterna rör fel i fastighet. Fastigheten är belägen i Sverige. Både köpare och säljare är danska medborgare samt bosatta i Danmark. Fråga är om vilken domstol som är behörig att pröva tvisten.
R.S.-N. och S.L. är av uppfattningen att talan skall väckas i den stat där fastigheten är belägen, dvs. i Sverige. De har anfört att svensk domstol är behörig av följande skäl. Målet gäller en tvist om fel i fastighet belägen i Sverige. Stora delar av köpekontraktet är på svenska. Köpekontraktet hänvisar till svensk rätt. Det är lättare för en svensk domstol att genomföra syn på fastigheten. Om saken prövas i Danmark kan prejudiciella problem uppstå.
H.V. å sin sida anser att endast domstol i hennes danska hemvist är behörig att pröva tvisten. Hon har anfört följande. Tvisten är mellan i Danmark bosatta danskar. Köpeavtalet är på danska och undertecknat i Danmark. Brysselkonventionen är tillämplig, varvid art. 2 skall gälla. Varken art. 5 eller 16 är tillämplig.
Brysselkonventionen är tillämplig i målet. Huvudregeln är enligt art. 2 i konventionen att talan skall väckas i den stat där svaranden har sitt hemvist. Härutöver innehåller konventionen både exklusiva forumregler och regler om konkurrerande specialfora.
Av art. 19 och 20 i Brysselkonventionen följer att domstolarna i vissa angivna situationer självmant har att tillämpa konventionens olika forumregler. Enligt den s.k. Jenard-rapporten finns det en oskriven princip som säger att den domstol som talan är väckt i alltid skall tillämpa konventionen ex officio. Det åligger alltså hovrätten att tillämpa konventionen i dess helhet.
Fråga är då om hovrätten vid bedömningen av vilken domstol som är behörig skall beakta endast sådana omständigheter som har åberopats av parterna. För andra fall än de som avses i art. 19 och 20 i konventionen sägs ingenting härom i konventionen. Det torde därför få anses överlämnat åt domstolarnas nationella rätt att avgöra i vad mån hänsyn får och skall tas till omständigheter som inte har åberopats av parterna.
Vad gäller Luganokonventionen, som i allt nu väsentligt överensstämmer med Brysselkonventionen, har HD ansett att tingsrätt kan grunda sin behörighet på omständighet, som inte åberopats men som framgått av det tillgängliga materialet (NJA 1999 s. 660). Samma betraktelsesätt bör anläggas på Brysselkonventionen.
Talan i förevarande mål ger ej någon domstol exklusiv behörighet enligt avsnitt 5 i Brysselkonventionen. I avsnitt 2 art. 5 i konventionen stadgas att talan mot den som har hemvist i en konventionsstat kan väckas i en annan konventionsstat bland annat, om talan avser avtal, vid domstolen i den ort där den förpliktelse som talan avser har uppfyllts eller skall uppfyllas.
Nu ifrågavarande talan avser nedsättning av köpeskillingen på grund av dolt fel i en fastighet som R.S.-N. och S.L. förvärvat av H.V. genom köpeavtal. Det rör sig alltså om ett obligationsrättsligt anspråk grundat på parternas avtal (jfr fallet Hardin; mål C 518/99, REG 2001 s. I- 02771). Grunden för talan innefattar ett påstående om att H.V. brustit i sin förpliktelse att tillhandahålla köparna fastigheten i avtalsenligt skick. Eftersom fastigheten är belägen inom Kristianstads tingsrätts domkrets är Kristianstads tingsrätt behörig domstol.
Hovrätten undanröjer tingsrättens beslut och återförvisar målet till tingsrätten för fortsatt behandling.
H.V. överklagade och yrkade att R.S.-N:s och S.L:s talan skulle avvisas. I andra hand yrkade hon att HD skulle inhämta ett förhandsavgörande från EG-domstolen.
R.S.-N. och S.L. bestred ändring.
HD avgjorde målet efter föredragning.
Föredraganden, rev.sekr. Hart, föreslog i betänkande följande beslut:
R.S.-N. och S.L. har genom ansökan om stämning väckt talan vid Kristianstads tingsrätt mot H.V., som har hemvist i Danmark, med yrkande att H.V. skall förpliktas att till dem betala 108 750 kr jämte ränta och kostnader. Som grund för sin talan har R.S.-N. och S.L. anfört att de av H.V. har förvärvat en fastighet, Östra Göinge Söndraryd 1:19, belägen i Kristianstads kommun, vilken har visat sig vara behäftad med fel som de inte med fog har kunnat förvänta sig varför de har rätt till avdrag på köpeskillingen med yrkat belopp.
Frågan i HD är om Kristianstads tingsrätt är behörig att pröva talan mot H.V.
Bryssel I-förordningen gäller från den 1 juli 2007 även i förhållande till Danmark. Förordningens bestämmelser skall emellertid tillämpas endast på rättsliga förfaranden som inletts efter detta datum. När R.S.- N. och S.L. väckte talan gällde Brysselkonventionen som svensk lag i förhållande till Danmark. Frågan skall därför prövas enligt bestämmelserna i denna konvention.
Enligt art. 2 i Brysselkonventionen skall, om inte annat föreskrivs i konventionen, talan mot den som har hemvist i en konventionsstat väckas vid domstol i den staten. Av art. 3 i konventionen följer att talan mot den som har hemvist i en konventionsstat får väckas vid domstol i en annan konventionsstat endast med stöd av bestämmelserna i art. 5-18. Enligt art. 5.1 första ledet i konventionen gäller att, om talan avser avtal, talan kan väckas även vid domstolen i den ort där den förpliktelse som talan avser har uppfyllts eller skall uppfyllas. Om talan avser sakrätt i eller nyttjanderätt till fast egendom följer av art. 16.1.a) att domstolarna i den konventionsstat där egendomen är belägen har exklusiv behörighet.
Som grund för rättens behörighet har R.S.-N. och S.L. anfört att fastigheten är belägen i Kristianstads kommun och att svensk rätt gäller. H.V. har yrkat att talan skall avvisas och har därvid gjort gällande att art. 2 i Brysselkonventionen är tillämplig och att således endast domstol i hennes danska hemvist är behörig att pröva tvisten.
Efter att ha berett H.V. tillfälle att yttra sig över frågan om art. 5.1 i Brysselkonventionen kunde användas som stöd för avgörande av forumfrågan, fann hovrätten i det överklagade beslutet att Kristianstads tingsrätt är behörig att pröva R.S.-N:s och S.L:s talan med stöd av den artikeln.
Behörighetsreglerna i Brysselkonventionen skall iakttas av domstolarna ex officio. Av art. 19 och 20 i konventionen framgår dessutom att domstolen vid prövningen av sin behörighet i vissa situationer även skall beakta sådana omständigheter som inte har åberopats av parterna. När det som i förevarande fall inte rör sig om någon sådan situation får det antas vara överlämnat åt domstolslandets reglering i vad mån hänsyn kan tas till omständigheter som inte har åberopats (se Perez, Brysselkonventionen, Luganokonventionen och Bryssel I-förordningen, 2002 s. 79). I NJA 1999 s. 660 fann HD i ett mål rörande Luganokonventionen att det förhållandet att käranden angett en viss omständighet som behörighetsgrundande inte hindrar att tingsrätten anser sig behörig på grund av en annan omständighet som framgår av det i målet tillgängliga materialet.
Hovrätten har således haft rätt att på sätt som skett ingå i prövning av frågan om art. 5.1 i konventionen grundar behörighet för Kristianstads tingsrätt.
Tvisten i nu aktuellt mål avser avdrag på köpeskillingen på grund av dolt fel i en fastighet som R.S.-N. och S.L. har förvärvat av H.V. genom köpeavtal. Det är uppenbart att ifrågavarande talan inte är en talan om sakrätt i fast egendom i den mening som avses i art. 16.1 i Brysselkonventionen, utan en talan rörande obligationsrättsliga förhållanden (jfr t.ex. EG-domstolens beslut av den 5 april 2001 i mål C-518/99, Hardin, REG 2001 s. I-02771 med där lämnade hänvisningar).
Den särskilda behörighetsregeln i art. 5.1 för talan som avser avtal innebär att talan även kan väckas vid domstol i den ort där den förpliktelse som talan avser har uppfyllts eller skall uppfyllas. Med uttrycket förpliktelse avses den förpliktelse som ligger till grund för käromålet, dvs. den förpliktelse i vars uppfyllelse svaranden påstås ha brustit och därigenom gett upphov till kärandens anspråk (se Perez, a.a. s. 99 f. med hänvisningar).
R.S.-N:s och S.L:s talan innefattar ett påstående om att den fastighet som de köpt av H.V. var behäftad med fel som de inte med fog kunnat förutsätta vid köpet. Annorlunda uttryckt påstås H.V. ha brustit i sin förpliktelse att tillhandahålla R.S.-N. och S.L. fastigheten i avtalsenligt skick. I ett sådant fall är det uppenbart att uppfyllelseorten inte kan vara någon annan än den plats där egendomen är belägen (jfr Martinez, Jurisdiction in Contract and Tort under the Brussels Convention, Köpenhamn 1998, s. 124 f.).
Av det anförda följer att det står klart att Kristianstads tingsrätt är behörig att pröva tvisten mellan parterna. Det saknas därmed skäl att infordra förhandsavgörande från EG-domstolen och överklagandet skall lämnas utan bifall.
HD - som avslår begäran om inhämtande av förhandsavgörande från EG- domstolen - lämnar överklagandet utan bifall.
HD (justitieråden Smith, Montes, Bradford, Per Virdesten, referent, och Diaz) meddelade den 6 november 2007 slutligt beslut i enlighet med betänkandet.
HD:s beslut meddelat: den 6 november 2007.
Mål nr: Ö 893-05.
Lagrum: Art. 2 och 5.1 Brysselkonventionen.
Rättsfall: NJA 1999 s. 660 samt EG-domstolens beslut av den 5 april 2001 i mål C-518/99, Hardin, REG 2001 s. I-02771.