Rätt att överklaga ett tillstånd till gruppstation för vindkraft i Kalmarsund ----- En klagande som bodde 7,5 km från den närmaste delen av den sökta gruppstationen anförde negativ påverkan på kulturmiljön samt reducerat fastighetsvärde som grund för sitt överklagande. Miljööverdomstolen fann att dessa störningar inte utgjorde sådana olägenheter att de gav honom rätt att överklaga miljödomstolens dom varför överklagandet avvisades.
RÄTTEN
B.G.B.
Ombud: Jur.kand. M-L.O.
Ansökan om tillstånd att uppföra och driva en gruppstation för vindkraft m.m. inom det s.k. Trollebodaområdet i Kalmarsund, Karlskrona kommun, Blekinge län, och Torsås kommun, Kalmar län; nu fråga om klagorätt
Föredraganden anmäler följande.
B.G.B. har klagat på miljödomstolens dom och yrkat att ansökan om tillstånd till uppförande och drift av gruppstationen för vindkraft ska avslås.
Överklagbara domar och beslut får överklagas av den som domen eller beslutet angår, om avgörandet har gått honom eller henne emot (16 kap. 12 § första stycket miljöbalken). Högsta domstolen har i NJA 2004 s. 590 uttalat att rätten att vara part och att överklaga ska tillkomma varje person som kan tillfogas skada eller utsättas för annan olägenhet genom den verksamhet för vilken tillstånd söks, om risken för skada eller olägenhet rör ett av rättsordningen skyddat intresse och inte är enbart teoretisk eller helt obetydlig.
B.G.B. äger en fastighet i Kristianopel, cirka 7,5 km från den närmaste delen av den sökta gruppstationen. I sitt överklagande har han i huvudsak hänfört sig till störningar i form av negativ påverkan på kulturmiljön och reducerat fastighetsvärde.
Miljööverdomstolen finner att de störningar B.G.B. har anfört inte utgör sådana olägenheter att de ger honom rätt att överklaga miljödomstolens dom. Miljööverdomstolen avvisar därför B.G.B:s överklagande.