I mål mot A med krav på att denne såsom registrerad ägare till en bil skall utge trafikförsäkringsavgift har A invänt att han inte är ägare till bilen och att hans namnteckning förfalskats på anmälan om ägarbyte. Försäkringsplikten har ansetts åvila A när han inte gjort sitt påstående sannolikt.
Trafikförsäkringsföreningen yrkade i ansökan om betalningsföreläggande åläggande för T.H. att utge trafikförsäkringsavgift till föreningen med 19 115 kr jämte ränta.
Då T.H. inte i rätt tid bestritt ansökningen meddelade Kronofogdemyndigheten den 14 juni 2006 utslag i enlighet med ansökningen.
T.H. ansökte om återvinning och målet överlämnades för fortsatt handläggning till Jönköpings tingsrätt, som den 19 juni 2006 beviljade inhibition av utslaget.
Tingsrätten (rådmannen Dickerson) anförde i dom den 19 december 2006 bl.a.:
Trafikförsäkringsföreningen har i tingsrätten vidhållit sin talan och till stöd för käromålet anfört följande. Ett motordrivet fordon som är registrerat i vägtrafikregistret skall, enligt 2 § trafikskadelagen, hållas trafikförsäkrat såvida fordonet inte är avställt. Försäkringsplikten skall fullgöras av fordonsägaren eller, i förekommande fall, av leasingtagaren. Det förhållande att en person är registrerad ägare till ett fordon under en viss tidsperiod anses utgöra en stark presumtion för att denne även är verklig ägare till fordonet. Enligt praxis åligger försäkringspliktens fullgörande den registrerade ägaren, om inte annan visas vara fordonets rätte ägare. Av utdrag ur vägtrafikregistret framgår att T.H. varit registrerad ägare till fordon med registreringsnummer MUU 558 under perioden den 30 augusti 2004-31 maj 2005 samt att fordonet varit påställt i trafik fram till den 2 juni 2005. Då fordonet inte varit trafikförsäkrat eller noterat som avställt i vägtrafikregistret under angiven tidsperiod har Trafikförsäkringsföreningen debiterat T.H. trafikförsäkringsavgift om 19 115 kr (275 dagar à 69:51 kr). - - -.
T.H. har bestritt bifall till käromålet. Han har vitsordat de yrkade beloppen som skäliga i och för sig.
T.H. har anfört följande. Han har aldrig varit ägare till fordonet med registreringsnummer MUU 558. Han har aldrig gjort någon anmälan om ägarbyte avseende angivet fordon eller eljest medverkat till en sådan anmälan. Han saknar överhuvudtaget kännedom om fordonet. Det var först sedan förevarande mål initierades hos Kronofogdemyndigheten som det kom till hans kännedom att han registrerats som ägare till fordonet. Det är genom att någon har förfalskat hans namnteckning på anmälan om ägarbyte som han felaktigt blivit registrerad som fordonsägare.
T.H. har på egen begäran hörts under sanningsförsäkran till styrkande av att han inte undertecknat någon anmälan om ägarbyte avseende personbil med registreringsnummer MUU 558. T.H. har därvid bekräftat vad som anförts sakframställningsvis samt uppgett följande. Han flyttade till Göteborg någon gång i slutet av 2003 eller början av 2004 på grund av arbete. Till en början delade han lägenhet med en kompis, P.K., på Dimvädersgatan 5. Efter en tid flyttade ytterligare personer in i lägenheten efter tillåtelse av P.K. Dessa personer var anhängare av ett organiserat kriminellt gäng. Han hade överhuvudtaget inget med dem att göra. Situationen blev ohållbar när allt fler gängmedlemmar sedermera gavs tillträde till lägenheten. I augusti 2004 blev han hotad och fick till sist fly från lägenheten utan sina tillhörigheter. Han vet inte vad som i efterhand har skett med sakerna. Han har inte vågat göra någon anmälan avseende de personer som hotade honom. När han lämnat Göteborg flyttade han in till några kompisar i Landskrona utan att meddela ändring till folkbokföringsregistret. Han har inte längre någon kontakt med P.K. Han har aldrig ägt någon Audi 80 och känner inte heller någon som har ett sådant fordon. Däremot har han erhållit parkeringsböter avseende en Audi 80 med registreringsnummer MUU 558. Han har ingen koppling till Borås.
I målet är ostridigt att T.H. varit registrerad ägare till personbilen med registreringsnummer MUU 558 under den tid för vilken Trafikförsäkringsföreningen fordrar trafikförsäkringsavgift. Den fråga tingsrätten har att ta ställning till är sålunda om T.H., trots den invändning som framförts om att han falskeligen blivit registrerad som ägare till fordonet, haft att fullgöra försäkringsplikt för den tid Trafikförsäkringsföreningen gör gällande.
Det har i rättspraxis ansetts att, om en föregiven gäldenär bestrider en handlings äkthet, det åligger borgenären att visa att handlingen är äkta (jfr rättsfallen NJA 1976 s. 667 och NJA 1992 s. 263). I förevarande fall åligger det således Trafikförsäkringsföreningen att visa att namnteckningen är äkta på den handling som föranlett att T.H. blivit ägarregistrerad på angivet fordon. Trafikförsäkringsföreningen har inte förebringat någon utredning till styrkande härav. Vid angivna förhållanden skall käromålet ogillas.
Med undanröjande av Kronofogdemyndighetens utslag den 14 juni 2006 ogillar tingsrätten käromålet.
Trafikförsäkringsföreningen överklagade i Göta hovrätt och yrkade bifall till sin vid tingsrätten förda talan.
T.H. bestred ändring.
Hovrätten (hovrättsråden Reeves och Martin Grunditz, referent, samt tf. hovrättsassessorn Williams) anförde i dom den 31 oktober 2007:
Hovrätten har med stöd av 50 kap. 13 § 2 stycket 2 punkten RB avgjort målet utan huvudförhandling.
Parterna har till stöd för sin talan åberopat samma omständigheter som vid tingsrätten.
Trafikförsäkringsföreningen har därutöver anfört i huvudsak följande: Bevisbörda och beviskrav i mål angående trafikförsäkringsavgift måste ses i ljuset av det bakomliggande syftet, dvs. att i preventivt syfte beivra överträdelser och avskräcka fordonsägare från underlåtenhet att fullgöra sin försäkringsplikt. Det måste ställas höga krav på bevisning då fordonsägaren påstår att han inte är betalningsskyldig. HD har, NJA 1986 s. 758, kommit fram till att en registrering som ägare utgör en stark presumtion och att en sträng bevisbörda måste läggas på den som påstår sig vara felaktigt registrerad för ett fordon. T.H. har enbart åberopat förhör under sanningsförsäkran med sig själv. Skulle sådana uppgifter räcka skulle systemet med trafikförsäkringsavgifter förlora sin effekt.
T.H. har därutöver anfört i huvudsak följande: Han har inte på något sätt kunnat kontrollera tillkomsten av den förfalskade anmälan om ägarbyte. Den bevisbörderegel som HD slagit fast i NJA 1976 s. 667 gäller alltjämt, dvs. det är Trafikförsäkringsföreningen som ska styrka att T.H. skrivit under anmälan om ägarbyte eller på annat sätt ställt sig bakom att han anmälts som ägare till den aktuella bilen.
T.H. har varit registrerad ägare till bilen. Han har invänt att han aldrig varit ägare till den aktuella bilen och till styrkande av detta åberopat sina egna uppgifter under sanningsförsäkran.
Försäkringspliktens fullgörande åligger den som registrerats som fordonets ägare. Enligt hovrättens mening åvilar det den registrerade ägare som påstår sig inte vara ägare till fordonet i fråga att styrka detta påstående (NJA 1986 s. 758). T.H:s egna uppgifter är inte tillräckliga för att kullkasta presumtionen att han som registrerad ägare till den aktuella bilen ska svara för försäkringsplikten. Han har således inte förmått styrka att annan var ägare till bilen under den tid som nu är ifråga. För den tid han underlåtit att fullgöra sin försäkringsplikt har Trafikförsäkringsföreningen rätt till trafikförsäkringsavgift. T.H. ska därför förpliktas utge det yrkade beloppet, vilket vitsordats av honom.
Med ändring av tingsrättens dom förpliktar hovrätten T.H. att till Trafikförsäkringsföreningen utge 19 115 kr jämte ränta.
T.H. överklagade och yrkade att HD skulle ogilla Trafikförsäkringsföreningens talan.
Trafikförsäkringsföreningen bestred ändring.
HD avgjorde målet efter föredragning.
Föredraganden, rev.sekr. Walker, föreslog i betänkande följande dom:
Enligt 2 § första stycket trafikskadelagen (1975:1410) skall trafikförsäkring finnas för motordrivet fordon som är registrerat i vägtrafikregistret och som inte är avställt. Av bestämmelsens andra stycke framgår att försäkringsplikten som huvudregel fullgörs av fordonets ägare. Om det saknas föreskriven trafikförsäkring har Trafikförsäkringsföreningen enligt 34 § samma lag rätt till gottgörelse, trafikförsäkringsavgift, av den försäkringspliktige för den tid denne har underlåtit att fullgöra sin försäkringsplikt.
I motiven till trafikskadelagen (NJA II 1977 s. 354) anges att med ägare avses fordonets verklige ägare oavsett om han har registrerats i bilregistret som fordonets ägare eller inte. Vidare anförs att om denna ordning skulle visa sig vålla problem i olika hänseenden det kan bli aktuellt att - på samma sätt som i fråga om felparkeringsavgift - lägga ansvaret för att försäkringsplikten fullgörs enbart på den registrerade ägaren.
Trafikförsäkringsföreningen har krävt T.H. på trafikförsäkringsavgift för tiden den 30 augusti 2004-den 31 maj 2005 avseende bilen med registreringsnummer MUU 558. Det är ostridigt att T.H. under den angivna tiden varit registrerad som ägare till bilen och att denna inte varit trafikförsäkrad eller avställd i vägtrafikregistret. T.H. har invänt att han aldrig varit ägare till bilen, att han inte undertecknat eller på annat sätt medverkat till anmälan om ägarbyte samt att han över huvud taget saknar kännedom om bilen. På den anmälan om ägarbyte som lagts till grund för registreringen är enligt T.H. hans namnteckning förfalskad.
I rättsfallet NJA 1986 s. 758 ansågs innebörden av bestämmelserna om försäkringsplikt i trafikskadelagen vara att försäkringspliktens fullgörande åligger den som registrerats som fordonets ägare eller, om annan visas vara den verklige ägaren, denne.
Av det anförda följer att T.H. i egenskap av registrerad ägare till den aktuella bilen under angiven tid skall presumeras ha varit fordonets verklige ägare och därmed försäkringspliktig. Det åligger honom att bevisa sitt påstående att han inte ägt bilen. Frågan i målet är vilka krav som skall ställas på bevisningens styrka i ett fall som detta där - till skillnad från i 1986 års rättsfall - det påstås att anmälan om ägarbyte är förfalskad.
En utgångspunkt för bedömningen bör vara att en felaktigt registrerad ägare måste ha en rimlig möjlighet att bryta presumtionen för att han är fordonets ägare och därmed försäkringspliktig. Detta framstår som särskilt beaktansvärt i fall där registreringen påstås ha tillkommit på grund av en anmälan om ägarbyte som varit förfalskad, eftersom tillgången till bevisning för den enskilde i en sådan situation allmänt sett torde vara begränsad.
Det förefaller mot angiven bakgrund vara väl strängt att i ett fall som detta den registrerade ägaren, i enlighet med beviskravet i 1986 års avgörande, skall styrka att han inte äger bilen. Det får anses tillräckligt att denne gör sitt påstående sannolikt.
T.H. har till stöd för sitt påstående åberopat förhör med sig själv under sanningsförsäkran. De uppgifter han lämnat har inte bekräftats eller vunnit något stöd av annan utredning. Vid sådant förhållande kan T.H. inte anses ha gjort sannolikt att någon annan var ägare till bilen. Såsom försäkringspliktig är han därmed skyldig att utge yrkad trafikförsäkringsavgift. Överklagandet skall således lämnas utan bifall.
HD fastställer hovrättens domslut.
HD (justitieråden Brown, Vega, referent, Blair, Soto och Giles) meddelade den 15 maj 2009 dom i enlighet med betänkandet.
HD:s dom meddelad: den 15 maj 2009.
Mål nr: T 4641-07.
Lagrum: 2 och 34 §§trafikskadelagen (1975:1410).
Rättsfall: NJA 1986 s. 758.