Anläggningsavgift enligt va-lagen-----En kommun debiterade en fastighetsägare tilläggsavgift om drygt 17 000 kr vid en ombyggnad som medförde att en större lägenhet delades i två om vardera ca. 60 m2. Va- nämnden godtog tilläggsdebiteringen då beloppet inte kunde anses medföra att fastighetens andel av va-anläggningens utförande översteg vad som enligt 26 § lagen (1970:244) om allmänna vatten- och avloppsanläggningar (va-lagen) var skäligt och rättvist. Miljööverdomstolen fastställde Va- nämndens beslut.
ÖVERKLAGAT AVGÖRANDE
Miljööverdomstolen fastställer Va-nämndens beslut.
Liljehornet AB (bolaget) har yrkat att Miljööverdomstolen med ändring av Va-nämndens beslut bifaller bolagets yrkande att den av Gotlands kommun debiterade tilläggsavgiften avseende lägenhetsavgift om 17 744 kr inklusive mervärdesskatt skall jämkas till ett skäligt belopp motsvarande en fjärdedel av debiterat belopp, dvs. 4 436 kr inklusive mervärdesskatt.
Gotlands kommun (kommunen) har bestritt ändring.
Bolaget har åberopat samma omständigheter som vid Va-nämnden med följande tillägg. Bestämmelsen om tilläggsavgift i § 5 i kommunens va- taxa är inte skälig då en lägenhet har tillkommit på sätt som i detta fall. Bestämmelsen i § 5 moment 3 första stycket va-taxan måste tolkas så att med tillkommande lägenhet avses en helt ny lägenhet som utrustats med nytt badrum och toalett samt nytt kök. I detta fall har endast en kokvrå tillkommit i en lägenhet som består av ett rum, sovloft, duschrum och kokvrå. Reduktion av avgiftsplikten måste kunna ske med stöd av § 5 moment 3 tredje stycket va-taxan. Denna bestämmelse anger att reduktion av avgiftspliktigt lägenhetsantal kan medges för fastigheten, om behov av va-installation bedöms vara väsentligt mindre än normalt eller ej föreligga. Bolaget anser vidare att § 10 va-taxan skall tillämpas eftersom det inte är skäligt att beräkna anläggningsavgiften enligt § 5. Va-verket får då enligt 28 § lagen (1970:244) om allmänna vatten- och avloppsanläggningar träffa avtal om anläggningsavgiftens storlek.
Kommunen har åberopat samma skäl för sitt bestridande som vid Va- nämnden.
Miljööverdomstolen har avgjort målet utan huvudförhandling med stöd av 50 kap. 13 § andra stycket 2 rättegångsbalken.
Utredningen är i allt väsentligt densamma som vid Va-nämnden. Vad bolaget har anfört till stöd för sin talan i Miljööverdomstolen utgör inte skäl att frångå den bedömning som Va-nämnden har gjort. Va-nämndens beslut skall därför fastställas.
I avgörandet har deltagit hovrättsrådet Wright, miljörådet Spencer, hovrättsrådet Anderson, referent, och hovrättsassessorn Shah. Enhälligt.