Skäl för muntlig förhandling ansågs inte föreligga i Regeringsrätten i resningsärende angående arbetsskadeförsäkring
Not 169. Ansökan av Lee M. om resning i mål om arbetsskadeförsäkring. - Försäkringskassan Stockholms län beslutade den 3 juni 1992 att inte tillerkänna Lee M. ersättning enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring i anledning av en anmälan om arbetsskada i form av halsryggs-, arm- och axelbesvär. Länsrätten i Stockholms län beslutade i dom den 7 december 1993 att inte ändra försäkringskassans beslut. Terttu M. överklagade till Kammarrätten i Stockholm som i dom den 11 oktober 1994 avslog överklagandet. Försäkringsöverdomstolen beslutade den 12 juni 1995 att inte meddela prövningstillstånd. - Terttu M. ansökte om resning samt ingav läkarutlåtande den 10 december 1996 av en specialist i handkirurgi och ortopedi, och utdrag ur journal från ett ortopediskt specialsjukhus i Helsingfors. Terttu M. hemställde även om att det skulle hållas muntlig förhandling i resningsmålet. -Regeringsrätten (1997-10-08, Tottie, Holstad, Rodriguez): Skälen för Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten finner inte skäl att hålla muntlig förhandling. - Enligt 37 b § förvaltningsprocesslagen (1971:291) får resning beviljas i mål eller ärende om det på grund av något särskilt förhållande finns synnerliga skäl att pröva saken på nytt. Terttu M. har inte visat att det föreligger skäl för resning. - Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten avslår yrkandet om muntlig förhandling. - Regeringsrätten avslår ansökningen om resning. (fd I 1997-09-24, Grip)