Not 385. Överklagande av AB Bösarp Grus & Torrbruk ang.
bygglov. - Byggnadsnämnden i Trelleborgs kommun beslöt den 12 maj 1992 att lämna bolaget bygglov för nybyggnad av flerbostadshus med garage och förråd på fastigheten Lilla Beddinge 26:155. - E. Lee sterbhus m.fl. överklagade beslutet. - Länsstyrelsen i Malmöhus län (1992-06-25, Stewart): Ansökningar om bygglov för åtgärder inom områden med detaljplan skall enligt 8 kap. 11 § plan- och bygglagen (PBL) bifallas under förutsättning bl.a. att åtgärden inte strider mot detaljplanen och kan antas uppfylla kraven i 3 kap. PBL. Enligt 3 kap. 1 § PBL skall byggnader placeras och utformas på ett sätt som är lämpligt med hänsyn till stads- eller landskapsbilden och till natur- och kulturvärdena på platsen. Byggnader skall ha en yttre form och färg, som är lämplig för byggnaderna som sådana och ger en god helhetsverkan. Enligt 3 kap. 2 § PBL skall byggnader placeras och utformas så att de eller deras avsedda användning inte inverkar menligt på trafiksäkerheten eller på annat sätt medför fara eller betydande olägenheter för omgivningen. - En byggnads höjd räknas enligt 9 § plan- och byggförordningen (PBF) från markens medelnivå invid byggnaden till skärningen mellan fasadplanet och ett plan som med 45 graders lutning inåt byggnaden berör byggnadens tak. Beräknad på detta sätt är byggnadens höjd enligt ritningarna i ärendet 3,5 m och avviker därigenom inte från planens bestämmelse om högsta tillåtna byggnadshöjd. - Som våning räknas enligt 9 § PBF även vind där bostadsrum eller arbetslokal kan inredas, om byggnadshöjden beräknad enligt samma paragraf är mer än 0,7 m högre än nivån för vindbjälklagets översida. Av ritningarna framgår att avståndet mellan vindbjälklagets översida och byggnadshöjden är 0,7 m. Byggnadens övre plan räknas därför inte som en våning utan utgör inredd vind, vilket planen tillåter. - Inte heller i övrigt avviker det föreslagna byggnadsföretaget från gällande plan. Frågan om detaljplanen skall ändras är principiellt en kommunal angelägenhet. Länsstyrelsen kan inte ålägga kommunen att ändra detaljplanen. Vad gäller kraven i 3 kap. PBL finner länsstyrelsen inte att byggnadsföretaget skulle bli så störande i landskapsbilden eller medföra sådana olägenheter för omgivningen att det kommer att strida mot
andra fallet av en inte närmare definierad hopkopplingsdel.
som smälte in i befintlig miljö. De anförde bl.a. följande.
tillgänglig för allmänheten och inte ägnad som strövområde.
varandra i gemensam ägogräns sammanbyggda hus får uppföras.
vara högre än 4,6 m och inte innehålla mer än en våning.
utav hushållen finns ett utrymme som upptagits som passage.
som bostads- eller arbetsrum var det att anse som våning.
(1994-06-13, M. Sjöberg, Voss, Duncan, Mejia, Huber):
Skälen för Regeringsrättens avgörande. I prop. 1990/91:146 om ändring i plan- och bygglagen (1987:10) m.m., PBL, föreslogs att det genom ett förtydligande skulle klargöras att PBL-systemets regleringar i alla delar skulle gälla för äldre planer, om inte annat särskilt föreskrivits. Föredragande statsrådet anförde därvid följande som skäl för förslaget. "Regeringsrätten har i en dom (RÅ 1990 ref. 30) funnit att PBL:s övergångsregler inte ger stöd för att tillämpa plan- och byggförordningens (1987:383) definitioner på byggnadshöjd m.m. vid tolkningen av planer som fastställts enligt den äldre byggnadslagstiftningen. Enligt min mening är det inte lämpligt att olika regler i dessa avseenden gäller för stadsplaner och byggnadsplaner å
för förnyad prövning. - Regeringsrättens avgörande.