Parkeringsmål. En parkeringsbiljett med uppgift om ankomsttid har ansetts motsvara en parkeringsskiva enligt 3 kap. 49 a § andra stycket 3 trafikförordningen.
Vid elvatiden den 22 november 2016 utfärdades en parkeringsanmärkning för en personbil som tillhör Carmatic Finans AB. På parkeringsanmärkningen antecknades att parkeringsskivan visade fel tid.
Carmatic Finans AB bestred betalningsansvar och anförde bl.a. att parkeringsplatsen var felskyltad och att parkeringsbiljett för tiden 10.37-11.41 hade lagts innanför bilens framruta.
Polismyndigheten lämnade bestridandet utan bifall. I skälen för beslutet hänvisades bl.a. till att det av 3 kap. 49 a § trafikförordningen (1998:1276) framgår att en parkeringsskiva eller motsvarande ska ställas in på närmast följande halvtimme räknat från den tidpunkt då uppställningen påbörjades.
Carmatic Finans AB överklagade Polismyndighetens beslut och yrkade att betalningsansvaret för parkeringsanmärkningen skulle undanröjas. Till stöd för sitt överklagande anförde bolaget sammanfattningsvis att parkeringsbiljetten skulle anses motsvara en parkeringsskiva och att skyltningen under alla förhållanden varit otydlig.
Polismyndigheten bestred ändring.
Tingsrätten (tingsnotarien Huynh) anförde i beslut den 2 februari 2017 följande.
Stockholms kommun har med stöd av 10 kap. 1 § andra stycket 16 och 17 samt 10 kap. 3 § första stycket trafikförordningen (1998:1276) utfärdat föreskrift vad gäller aktuell plats på Årstaängsvägens nordvästra sida. På denna plats får fordon parkeras under högst två timmar i följd vardag kl. 09.00-19.00. Det framgår också att parkeringsskiva eller motsvarande ska användas (föreskrift 2015:00414).
Det är ostridigt att Carmatic Finans AB:s fordon var parkerat på Årstaängsvägens nordvästra sida tisdagen den 22 november 2016. Frågan i målet är om parkeringen har skett i strid med gällande föreskrift.
Tingsrätten gör följande bedömning.
Polismyndigheten har inte gjort gällande att fordonet var parkerat längre än två timmar. Det som görs gällande är att det inte har funnits någon parkeringsskiva eller motsvarande. Carmatic Finans AB har skickat in bilder på bilen från aktuellt tillfälle. Polismyndigheten har inte bestritt att bilderna är just från den 22 november 2016 vid aktuell tidpunkt.
Av bilderna framgår att det i framrutan låg ett parkeringskvitto med följande angivelse: TI 22, 11.41. Bolaget har även påstått att det på kvittot står ”ankomst 10.37”. Detta är otydligt men går att utläsa från den bilden som skickats in till Polismyndigheten. Denna uppgift har i vart fall inte ifrågasatts av Polismyndigheten.
Det framgår alltså att bilen fick en parkeringsanmärkning under en tidsperiod när det låg ett parkeringskvitto i framrutan. Tingsrättens bedömning är att detta kvitto motsvarar en parkeringsskiva. På kvittot framgick även att fordonet hade parkerats en kort stund innan parkeringsanmärkningen utfärdades. Mot bakgrund av detta anser tingsrätten att det inte finns rättsligt stöd för utfärdandet av parkeringsanmärkningen. Denna ska alltså undanröjas och Carmatic Finans AB ska befrias från betalningsansvaret.
Parkeringsanmärkningen undanröjs och Carmatic Finans AB befrias från betalningsskyldigheten.
Polismyndigheten överklagade tingsrättens beslut och yrkade att hovrätten skulle ändra tingsrättens beslut och fastställa Polismyndighetens beslut. Som skäl för överklagandet anförde Polismyndigheten bl.a. att ett kvitto på betald parkeringsavgift inte kan ersätta en parkeringsskiva eftersom skivan endast kan ställas in på hel eller halv timme.
Carmatic Finans AB bestred ändring.
Hovrätten (hovrättsråden Gomez, Hoffman och Luna, referent) anförde i beslut den 4 april 2017 följande.
Av utredningen framgår bl.a. följande. Vid elvatiden den 22 november 2016 utfärdades en parkeringsanmärkning för en personbil som tillhör Carmatic Finans AB. Enligt tillämplig lokal trafikföreskrift fick fordon parkeras i högst två timmar på platsen vid det här aktuella tillfället. Innanför bilens framruta låg en parkeringsbiljett som visade på ankomst den 22 november kl. 10.37. Framtill i bilen låg också en parkeringsskiva som var inställd på ”4.00/16.00”. På parkeringsanmärkningen antecknades att parkeringsskivan visade fel tid.
I målet är ostridigt att fordonet inte varit parkerat längre än den tillåtna tiden. Frågan är om bevis rörande tidpunkten för fordonets uppställning lämnats på föreskrivet sätt.
Enligt den lokala trafikföreskriften skulle parkeringsskiva eller motsvarande användas. Enligt 3 kap. 49 a § andra stycket 3 trafikförordningen (1998:1276) ska en parkeringsskiva eller motsvarande ställas in på den närmast följande halvtimmen räknat från den tidpunkt då uppställningen påbörjades. Vad som kan motsvara en parkeringsskiva framgår varken av föreskriften eller förordningen. Bestämmelsen i trafikförordningen måste emellertid tolkas på ett sätt som tillgodoser intresset av regler som är klara och lätta att tillämpa, både för den som parkerar och för den som utför kontrollen (se NJA 2014 s. 755).
Hovrätten konstaterar att även parkeringsbiljetter är enkla att kontrollera. Syftet med den aktuella trafikföreskriften är att begränsa parkeringstiden. När en parkeringsskiva ställs in på närmast följande halvtimme blir det i de allra flesta fall möjligt att parkera något längre än den föreskrivna tiden. Har däremot ett exakt klockslag angetts blir den tillåtna parkeringstiden i praktiken kortare. En parkeringsbiljett kan, om den används i stället för en parkeringsskiva, därför inte sägas motverka intresset av en effektiv kontroll av att parkeringsbestämmelserna följs (jfr a. rättsfall).
Det anförda leder till slutsatsen att en parkeringsbiljett med uppgift om ankomsttid får anses motsvara en parkeringsskiva. Som tingsrätten funnit har det därför inte funnits förutsättningar att meddela parkeringsanmärkning i detta fall. Det förhållandet att det framtill i bilen även legat en parkeringsskiva som visade fel tid, föranleder inte någon annan bedömning.
Överklagandet ska därför avslås.
Hovrätten avslår överklagandet.
Hovrättens beslut meddelat: den 4 april 2017.
Mål nr: ÖÄ 1780-17.
Lagrum: 3 kap. 49 a § andra stycket 3 trafikförordningen (1998:1276).
Rättsfall: NJA 2014 s. 755.