Ett bolag som enligt avtal vinterförvarat och vintertäckt en båt ansågs på grund av brister i omsorgsplikten skadeståndsskyldigt för de skador som uppkom på båten under förvaringstiden. Avgörande 2003-03-17; 2002-6320
C lämnade in sin båt till bolaget för vinterförvaring och vintertäckning. Under förvaringstiden uppkom skador på båten, för vilka C yrkade skadestånd.
Bolaget bestred yrkandet och anförde att bolaget följt ingånget avtal, att skadorna uppkommit genom C:s bristfälliga tillsyn av båten och att vissa av skadorna uppkommit efter det att båten lämnade företaget.
Nämnden gjorde följande bedömning.
Parterna har träffat avtal om att bolaget skulle vinterförvara samt vintertäcka C:s båt under vintern 2001/2002. Tvisten gäller om bolaget har något ansvar för de skador som uppkom på båten under förvaringstiden.
Tillämplig lag i ärendet är konsumenttjänstlagen (1985:716). Denna lag gäller avtal om tjänster som näringsidkare i sin yrkesmässiga verksamhet utför åt konsumenter huvudsakligen för enskilt ändamål i fall då tjänsten avser bl.a. förvaring av lösa saker. Av förarbetena till nämnda lag framgår att ett exempel på förvaringsavtal är vinterförvaring av båtar (prop. 1984/85:110 s. 147). Av 4 och 6 §§konsumenttjänstlagen framgår att en näringsidkare har en omsorgsplikt gentemot en konsument. Härmed avses att näringsidkaren måste ställa sin sakkunskap och yrkeserfarenhet till konsumentens förfogande. Enligt 9 § första stycket samma lag skall tjänsten anses felaktig om resultatet avviker från vad konsumenten med hänsyn till 4 § har rätt att kräva, även om avvikelsen beror på en olyckshändelse eller därmed jämförlig händelse. I 31 § tredje stycket samma lag anges vidare att näringsidkaren är skyldig att ersätta konsumenten för skada som denne tillfogas på grund av fel, om inte näringsidkaren visar att felet beror på ett hinder utanför näringsidkarens kontroll som denne inte skäligen kunde förväntas ha räknat med vid avtalets ingående och vars följder näringsidkaren inte heller skäligen kunde ha undvikit eller övervunnit.
Bolaget har anfört att parterna överenskom om att båten skulle täckas med en lättviktspresenning. Bolaget har också hävdat att ett fullt serviceavtal med tillsyn och snöröjning skulle kosta cirka 20 000 kr.
Såvitt framkommer av utredningen har bolaget inte påtalat för C att det fanns en risk för att täckningen inte skulle vara tillräcklig för att skydda båten. Med hänsyn till de nämnda reglerna i konsumenttjänstlagen om en näringsidkares omsorgsplikt finner nämnden att bolaget borde ha informerat C om eventuella risker med den täckning som utfördes och därvid erbjudit honom ett annat, bättre alternativ. Då inte detta har skett finner nämnden att bolaget har brustit i sin omsorgsplikt. Enligt bestämmelserna i 9 § konsumenttjänstlagen föreligger därmed ett fel i den utförda tjänsten. Den skada som uppstått är enligt nämndens mening en följd av felet.
Nämnden finner att bolaget hade bort räkna med att en täckning av det slag som bolaget satte upp inte skulle komma att stå emot ett snötryck av sådan art som man på det aktuella stället hade anledning att räkna med. Att motsvarande täckning föregående år hade visat sig tillräcklig saknar därvid betydelse. Genom vad som framkommit i ärendet har bolaget därför enligt nämndens mening inte lyckats visa att felet berott på ett hinder utanför bolagets
kontroll som bolaget inte skäligen kunde förväntas ha räknat med vid avtalets ingående. Till följd härav är bolaget enligt 31 § konsumenttjänstlagen skyldigt att ersätta C för den uppkomna skadan.
Vid sådant förhållande saknar nämnden anledning att gå in på frågan om bolaget skulle kunna vara skadeståndsskyldigt mot C med stöd av även 32 § konsumenttjänstlagen.
Vad som nu återstår för nämnden är att bedöma skadans storlek. Av i ärendet ingivna handlingar framgår att C fått betala 4 750 kr för renovering av generator och startmotorer, 1 090 kr för nya batterier samt 2 500 kr för besiktning. För dessa kostnader är han berättigad till full ersättning av bolaget. Han är också berättigad till ersättning av bolaget för värdet av det gamla kapellet, som nämnden uppskattar till såsom skäligt ansedda 2000 kr, samt för värdet av skadade båtsnickerier och dynor, som nämnden uppskattar till såsom skäligt ansedda 5000 kr. Beträffande övriga skadeståndsyrkanden finner nämnden inte visat att de har samband med den aktuella skadehändelsen. De skall därför avslås.