Brottsrubricering, påföljd och kränkningsersättning vid sexualbrott: Våldtäkt (referat RH 2006:81-104); Våldtäkt mot barn m.m. (referat RH 2006:105-132); Sexuellt ofredande (referat RH 2006:133-136). - Redovisningen innehåller summariska referat av hovrättsavgöranden som under år 2006 har meddelats angående sexualbrott där 6 kap. brottsbalken i dess lydelse efter den 1 april 2005 har tillämpats.
Gärningen: J, född 1982, har under tiden april-juni 2005 haft samlag med M som då var 13 år.
Tingsrätten ogillade åtalet.
Hovrätten: Sexuellt utnyttjande av barn; Skyddstillsyn med samhällstjänst 80 timmar.
Tingsrätten ogillade åtalet (som avsåg våldtäkt mot barn) med hänsyn till att - när det gällde M:s ålder - varken uppsåt eller oaktsamhet kunde läggas J till last. Hovrätten, som fann att J haft i vart fall skälig anledning anta att M var under 15 år, anförde i påföljdsfrågan (efter att inledningsvis ha hänvisat till NJA 2006 s. 79 I) bl.a. följande: I det nu aktuella fallet har det klart framkommit att det varit fråga om en ömsesidig relation mellan M och J, och att det i många avseenden varit M som varit den drivande i förhållandet. Hon var enligt egen uppgift sexuellt aktiv redan innan hon träffade J, och hon har gett ett relativt moget intryck. J har å sin sida framstått som relativt omogen. Han har berättat att han främst umgås med yngre kamrater, och han bor också hemma hos sina föräldrar trots att han nu fyllt 23 år. Sammanfattningsvis kan sägas att relationen inte haft karaktären av en relation mellan en vuxen och ett barn, utan snarare mellan en äldre och en yngre tonåring. Mot bakgrund av detta finner hovrätten att gärningen inte är att bedöma som våldtäkt mot barn, utan sådana omständigheter föreligger att brottet är att anse som mindre allvarligt och därmed skall bedömas som sexuellt utnyttjande av barn.