Det har bedömts att en 13 årig bror till den tilltalade ska höras som vittne och inte som medtilltalad, även om han själv enligt åklagaren hade misstänkts för delaktighet i de gärningar som var föremål för åtal. Eftersom det hade framkommit att han inte ville vittna i rättegången mot brodern har uppspelning av ett videoinspelat polisförhör med honom avvisats.
Åklagaren väckte åtal mot S.N. m.fl. och yrkade att Martin skulle dömas för misshandel. Åklagaren gjorde gällande att misshandeln skett tillsammans och i samförstånd med flera andra personer. Till stöd för sin talan åberopade åklagaren bl.a. ett av polisen inspelat videoförhör med S.N:s yngre bror Archer, som var 13 år gammal.
S.N. yrkade att tingsrätten skulle avvisa förhöret med E.N. Till stöd för yrkandet anförde han i huvudsak följande. På grund av sin ålder är E.N. inte hörd som misstänkt under förundersökningen. Eftersom han är bror till Martin är han inte skyldig att vittna och han vill inte heller göra det. Om uppspelning av förhöret tillåts innebär det att reglerna om närståendes rätt att inte vittna kringgås.
Åklagaren motsatte sig avvisning av förhöret och anförde i huvudsak följande. E.N. är inte hörd som vittne. Han är hörd i samband med en utredning enligt 31 § lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare. I samband med förhöret informerades han om att han skulle ha delgetts misstanke om brott om han hade varit 15 år gammal eller äldre. Vid förhöret hade han med sig sitt juridiska biträde, personal från socialtjänsten och vårdnadshavare. Om en bevistalan hade väckts hade E.N. varit tvungen att höras personligen eller genom uppspelning av förhör.
Tingsrätten (ordförande rådmannen Watkins) anförde i beslut den 14 januari 2022 följande.
E.N. är hörd såsom misstänkt enligt 31 § lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare. Eftersom E.N. är hörd som misstänkt i målet är uppspelning av videoförhör med E.N. inte att anse som ett kringgående av närståendereglerna i 36 kap. 3 § rättegångsbalken.
Tingsrätten avslår avvisningsyrkandet avseende uppspelning av videoförhör med E.N.
I dom den 4 februari 2022 dömde tingsrätten S.N. för misshandel.
S.N. överklagade tingsrättens dom och yrkade att hovrätten skulle avvisa förhöret med E.N. av samma skäl som i tingsrätten.
Åklagaren motsatte sig avvisningsyrkandet av samma skäl som i tingsrätten.
Hovrätten (hovrättsråden Nichols och Sloan samt tf. hovrättsassessorn Brooks, referent) anförde i beslut den 16 mars 2022 följande.
Utgångspunkten i rättegångsbalkens bevisningsregler är att den som inte är part men har gjort iakttagelser av betydelse i målet ska höras som vittne. Från detta har gjorts undantag för den som för samma gärning, eller för annan gärning med omedelbart samband, åtalats, underrättats om skälig misstanke, meddelats strafföreläggande eller förelagts ordningsbot, eller inte har åtalats till följd av beslut om åtalsunderlåtelse, straffvarning eller särskild åtalsprövning. En sådan person hörs i stället enligt de regler som gäller för tilltalad. Syftet med dessa undantag är att undvika att försätta en person som misstänks ha deltagit i brottsligheten i en intressekonflikt. (Se 36 kap. 1 § rättegångsbalken, SOU 1982:26 s. 261 ff. samt prop. 1983/84:78 s. 56 ff. och 72 f.)
Den som är på visst sätt närstående till en part är enligt 36 kap. 3 § rättegångsbalken inte skyldig att vittna. Om någon utnyttjar sin rätt att inte vittna får uppgifter som har lämnats av den närstående i polisförhör inte heller tillåtas som bevisning (se bl.a. RH 1987:24 och RH 1999:43, jfr 36 kap. 16 § andra stycket rättegångsbalken). Något motsvarande undantag finns inte för den som hörs enligt de regler som gäller för tilltalad.
Det har enligt åklagaren förekommit misstankar om att även E.N. deltagit i gärningar som är föremål för åtal. Situationen påminner alltså om de i 36 kap. 1 § andra och tredje styckena rättegångsbalken uppräknade situationer som utesluter att någon hörs som vittne. Det rör sig dock inte om någon situation som räknas upp där, och misstankarna mot E.N. har inte förts vidare av åklagaren. Dessutom måste beaktas att de nämnda undantagen har införts till skydd för förhörspersonen. E.N. bör därför inte jämställas med en tilltalad och därmed förlora rätten att vägra vittna mot en närstående. Under sådana förutsättningar bör heller inte uppspelning av det inspelade förhöret tillåtas. Beviset ska alltså avvisas. – – –
Hovrätten avvisar beviset i form av videoinspelning av förhör med E.N.