Riksåklagaren har fullföljt talan mot HovR:s dom varigenom den tilltalade frikänts. Yrkanden om reseförbud och kvarstad har lämnats utan bifall med hänvisning till att omständighet inte förekommit på grund varav den tilltalade, oaktat åtalet mot honom ogillats, skulle anses skäligen misstänkt för brott. Däremot har förordnats om beslag på föremål som skäligen kunde antas ha betydelse för utredning av det brott som avsågs med åtalet. (Jfr NJA 1973 s. 157)
(Jfr 1973 s 157)
Stockholms TR dömde d 7 okt 1986 C.R. för grovt bedrägeri med urkundsförfalskning m m till fängelse 4 år. Bedrägeribrottet bestod i att C.R. vilselett Svenska Handelsbanken till oriktig utbetalning enligt remburs. C.R. förpliktades att utge skadestånd med 7 450 210 kr till envar av banken och Iranian Islamic Republic Railways. TR:n förordnade om kvarstad på så mycket av C.R:s egendom som svarade mot 14 900 420 kr. Beslag som lagts å vissa angivna handlingar skulle bestå. C.R. meddelades reseförbud till dess domen i ansvarsdelen vann laga kraft.
C.R. fullföljde talan i Svea HovR och yrkade att åtalet och skadeståndsyrkandena skulle ogillas. Åklagaren bestred ändring.
HovR:n hävde reseförbudet genom beslut d 9 okt 1987.
HovR:n (hovrättsrådet Molina samt nämndemännen Hawkins och Williams) meddelade dom d 21 okt 1987. HovR:n fann att C.R. inte kunde anses överbevisad om att uppsåtligen ha vilselett Handelsbanken att göra utbetalningen. Åtalet och skadeståndsyrkandena ogillades. Kvarstaden och beslagen hävdes.
Hovrättsråden Rogers och Holmes var skiljaktiga. De fann C.R. skyldig till grovt bedrägeri medelst brukande av falska och osanna handlingar och ansåg att straffet borde bestämmas till fängelse 3 år 6 mån.
Riksåklagaren sökte revision och yrkade att Mccarthy skulle dömas för grovt bedrägeri med urkundsförfalskning m m och förpliktas utge skadestånd i enlighet med vad som fastslagits i TR:ns dom.
Riksåklagaren yrkade vidare att HD omedelbart skulle meddela Mccarthy reseförbud och förordna om kvarstad och beslag. I fråga om yrkandet om beslag angav riksåklagaren att visst angivet material hade betydelse för utredningen i målet.
HD (JustR:n Grant, Vega och Mitchell) fattade efter föredragning d 19 nov 1987 följande beslut: HovR:n har ogillat åtalet mot C.R. eftersom han inte ansetts överbevisad om att ha uppsåtligen vilselett Handelsbanken.
I målet har inte förekommit omständighet, på grund varav C.R. det oaktat skall anses skäligen misstänkt för brott.
HD lämnar därför riksåklagarens yrkande om reseförbud och kvarstad utan bifall.
HD finner att de handlingar som omfattas av riksåklagarens yrkande om beslag, sådant detta angivits i aktbil 4, skäligen kan antas ha betydelse för utredning om det brott som avses med åtalet. HD bifaller därför detta yrkande.
Referenten, JustR Sterzel, med vilken justR Collins instämde, var i fråga om reseförbud och kvarstad av skiljaktig mening och anförde: HovR:n har ogillat åtalet mot C.R., eftersom han inte ansetts överbevisad om att ha uppsåtligen vilselett Handelsbanken. Någon ny utredning har inte tillförts målet i HD. I detta läge kan C.R. inte nu anses på sannolika skäl misstänkt för den ifrågavarande brottsligheten. Häktning skulle därför inte kunna beslutas, trots att talan mot den frikännande domen förs (jfr NJA 1973 s 157). För reseförbud liksom för kvarstad krävs emellertid endast, att C.R. kan skäligen misstänkas för den åtalade brottsligheten. Större utrymme lämnas därigenom att i den överprövande instansen ta hänsyn till målsägandens intresse och till möjligheterna att genomföra en meningsfull rättegång, Jag finner för min del att i detta mål, där bl a den rätt som meddelat den frikännande domen själv gett uttryck för en ganska betydande tvekan om bevisläget, förutsättningar för bifall till riksåklagarens yrkanden om reseförbud och kvarstad får anses föreligga.