Utvisning. - Referat nr 40 av totalt 58 hovrättsdomar som meddelats under år 1995 (referat RH 1995:229-286). Domarna har antingen vunnit laga kraft eller också har prövningstillstånd inte meddelats. I referaten har angivits de brott för vilka ansvar ådömts i målet, ådömd påföljd och hovrättens bedömning av utvisningsfrågan samt de skäl som anförts. Skiljaktiga meningar har inte redovisats.
Brott för vilket ansvar ådömts i målet
Våldtäkt: J.T. har den 30 april 1995 vid Pressbyråkiosken på Järnvägsgatan i Mjölby genom våld tilltvingat sig samlag med R.S..
Fängelse två år sex månader.
J.T. är född 1965 och medborgare i Irak. Han har vistats endast kort tid i Sverige. Hans närmaste familj i landet utgörs av moder och syskon.
J.T. utvisades ur riket med förbud att återvända inom tio år.
Skäl: En utlänning kan på grund av brott utvisas ur Sverige bl.a. om brottet med hänsyn till den skada, fara eller kränkning som det har inneburit för enskilda eller allmänna intressen är så allvarligt att han inte bör få stanna kvar. Vid prövningen av frågan om utvisning bör ske skall hänsyn tas till utlänningens anknytning till det svenska samhället och därvid särskilt beaktas utlänningens levnadsomständigheter och familjeförhållanden samt hur länge utlänningen vistats i Sverige. Den som är flykting och har behov av fristad i Sverige får utvisas endast om han har begått ett synnerligen grovt brott och det skulle medföra allvarlig fara för allmän ordning och säkerhet att låta honom stanna här. Om en utlänning har flyktingförklaring skall han anses som flykting med behov av fristad i Sverige, om det inte är uppenbart att han inte längre är flykting med ett sådant behov. Vidare skall hänsyn tas till om det föreligger hinder mot verkställighet av ett utvisningsbeslut. En utvisning får aldrig verkställas till ett land om det finns grundad anledning att tro att utlänningen där skulle vara i fara att straffas med döden eller med kroppsstraff eller att utsättas för tortyr och inte heller till ett land där han inte är skyddad mot att sändas vidare till ett land där han skulle vara i sådan fara. En utlänning får vidare endast under vissa förutsättningar sändas till ett land där han riskerar att utsättas för förföljelse. Därtill gäller vissa regler för verkställighet av utvisningsbeslut beträffande krigsvägrare. - J.T. har befunnits skyldig till våldtäkt av normalgraden. Brottets straffvärde är som tingsrätten funnit sådant att det bör föranleda utvisning. J.T. har inte sådan anknytning till Sverige att hinder mot utvisning föreligger. Statens Invandrarverk har uttalat att J.T. inte är flykting enligt utlänningslagens regler eller enligt 1951 års Genevekonvention om flyktingars rättsliga ställning. Ej heller på denna grund föreligger därför hinder mot utvisning. J.T. har hävdat att han med hänsyn till att han tillhör en viss stam och deltagit i motståndet mot regimen i Irak kommer att bli dödad om han utvisas till Irak. Statens Invandrarverk har i kompletterande yttrande anfört att vad J.T. anfört i denna del inte utgör hinder mot verkställighet. Den av J.T. förebragta bevisningen , främst genom vittnesförhör, föranleder inte hovrätten att ifrågasätta invandrarverkets yttrande. Hinder mot att utvisa J.T. föreligger därför inte. J.T. skall därför utvisas. Anledning saknas att ändra den av tingsrätten bestämda tiden inom vilken J.T. inte får återvända till riket.