Extraordinära besvär (inkomsttaxering, avslag men resning)
Not 261. Besvär i särskild ordning av Karen M. över inkomsttaxering 1987. - Taxeringsnämnden åsatte i avsaknad av självdeklaration Karen M. inkomsttaxeringar 1987 efter skönsmässiga grunder. Därvid taxerades hon till statlig inkomstskatt för 118 000 kr, taxerad och beskattningsbar inkomst, samt till kommunal inkomstskatt för 119 000 kr, taxerad inkomst, och 111 500 kr, beskattningsbar inkomst. Underlaget för tilläggsbelopp bestämdes till 118 000 kr, varav 70 000 kr B-underlag. Hennes inkomst av tillfällig förvärvsverksamhet beräknades skönsmässigt till 75 000 kr mot bakgrund av upplysningar om försäljning av en fastighet. - Till länsrätten ingavs den 2 mars 1988 en skrivelse med överklagande av taxeringarna, undertecknad av Bradford såsom uppgivet ombud för Karen M. Sedan Bradford förelagts att styrka sin behörighet att vara ombud, ingavs i november 1988 till länsrätten en fullmakt för Bradford att föra talan i taxeringsmålet. Fullmakten var undertecknad Karen M. Efter ytterligare beredningsåtgärder innefattande ett föreläggande - adresserat till Wright och delgivet denne - att komplettera besvärshandlingen, meddelade länsrätten dom i målet den 15 september 1989,  varvid överklagandet avvisades på grund av att föreläggandet om komplettering inte hade efterkommits. Domen delgavs Bradford. - I en till skattemyndigheten den 16 mars 1992 inkommen skrivelse, vilken överlämnades till länsrätten såsom avseende besvär, yrkade Karen M. att bli taxerad i enlighet med en till skrivelsen fogad självdeklaration för inkomståret 1986. I deklarationen upptogs såsom inkomst av tillfällig förvärvsverksamhet (realisationsvinst vid avyttring av fastighet) 13 800 kr. Hon lämnade i anslutning därtill uppgifter om hur realisationsvinsten hade beräknats. Vidare upplystes att hon hade varit bosatt i Sverige endast under del av 1986, nämligen t.o.m. den 19 augusti. Hon framhöll även att hon inte såvitt hon visste hade gett Bradford någon fullmakt i det av länsrätten den 15 september 1989 avgjorda målet. Länsrätten beslöt härefter dom den 29 augusti 1992 av innebörd bl.a. att Karen M:s i särskild ordning anförda besvär inte togs upp till prövning. Sedan Karen M. fullföljt sin talan till Kammarrätten i Stockholm och därvid bl.a. påpekat att Bradford inte haft någon fullmakt för henne utan endast för hennes make, meddelade kammarrätten den 7 oktober 1993 beslut i målet (nr 9741-1992). - Karen M. fullföljde sin i kammarrätten förda talan. Hon framhöll i huvudsak att hon efter utflyttning i augusti 1986 till Canada haft stora svårigheter att få och lämna information om sina inkomstförhållanden i Sverige samt att detta fått till följd att deklarationsuppgifter inte nått skattemyndigheterna i tid. Vidare hävdade hon efter att ha tagit del av en kopia av fullmakten för Bradford att underskriften på fullmakten inte var hennes. - Riksskatteverket godtog Karen M:s uppgifter i Regeringsrätten om fullmakten. Verket anförde att målet borde återförvisas för ny behandling. Vid prövning i sak borde enligt verket taxeringar kunna åsättas enligt den år 1992 inkomna deklarationen. -Regeringsrätten (1995-08-01, Casey, Callahan, Perez,) fann att anledning saknades att meddela prövningstillstånd i målet. Vidare uttalade Regeringsrätten (1995-08-01, Casey, Callahan, Jensen, Perez, Hampton) följande. Karen M:s överklagande får emellertid även uppfattas som en ansökan om resning. Med hänsyn till vad som framkommit i fråga om giltigheten av fullmakten i det av länsrätten den 15 september 1989 avgjorda målet samt omständigheterna kring taxeringsnämndens uppskattning av Karen M:s inkomst av tillfällig förvärvsverksamhet finns det synnerliga skäl att pröva hennes inkomsttaxeringar 1987 på nytt. Resning bör därför beviljas. - Regeringsrätten finner - i överensstämmelse med vad Riksskatteverket godtagit för det fall sakprövning skulle ske efter återförvisning till länsrätten - att Karen M:s taxeringar 1987 kan bestämmas med ledning av den deklaration hon gett in 1992 till länsrätten. Eftersom Johnson M. utflyttade ur riket under augusti 1986 skall kommunalt grundavdrag medges henne med 5 000 kr. - Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten beviljar resning i ärendet om Karen M:s inkomsttaxeringar 1987. - Regeringsrätten ändrar taxeringsnämndens beslut och bestämmer taxeringarna till följande belopp (här uteslutna). (fd II 1995-07-25, Linden)