Tillstånd till prövning i hovrätt av mål om hastighetsöverträdelse har meddelats när tingsrättens dom har grundats på polisens rapport och platsprotokoll från hastighetsövervakning med laserhastighetsmätare men det även förelegat omständigheter som givit grund för tvivel om riktigheten av antecknade uppgifter.
Allmän åklagare väckte åtal mot A.C. vid Halmstads tingsrätt för hastighetsöverträdelse enligt följande gärningsbeskrivning.
A.C. har den 22 september 2005 uppsåtligen eller av oaktsamhet fört lastbil med en hastighet av 67 km/tim inom tättbebyggt område på riksväg 24 i Våxtorp, Laholms kommun, trots att högsta tillåtna hastighet där varit 50 km/tim. Lagrum: 3 kap. 17 § första stycket och 14 kap. 3 §trafikförordningen (1998:1276).
Tingsrätten (ordförande tingsnotarien Ramirez) anförde följande i dom den 16 december 2005.
A.C. har förnekat gärningen.
Hörd över åtalet har A.C. i huvudsak uppgett följande. När han närmade sig rondellen i Våxtorp lämnade han företräde åt en bil som kom från vänster. Bilen svängde liksom han själv söder ut. Han körde bakom bilen som med lätthet accelererade i väg framför hans lastbil. Han såg polisen längre fram och att en polisman närmade sig den bil som han tidigare lämnat företräde. På väg mot bilen vände polismannen. När han kom fram till platsen där polismannen stod gick denne ut och stoppade honom och uppgav att han kört i 67 km/tim. Han påtalade att han kört i 50 km/tim. Han studerade även färdskrivarkortet och sade till polismannen att han inte kört i 67 km/tim. - På färdskrivarkortet registreras tid, datum, sträcka och hastighet. Färdskrivarkortet visar att han stod stilla i rondellen i Våxtorp och därefter körde i 50 km/tim. Lastbilen stod därefter stilla i poliskontrollen. Tidsangivelserna på färdskrivarkortet är beroende av klockan i lastbilen. Den aktuella dagen var klockan rätt inställd. Han kan inte svara på hur exakt klockan är. Färdskrivaren besiktigades och godkändes den 18 augusti 2004.
A.C. har som skriftlig bevisning åberopat färdskrivarkort.
Åklagaren har som skriftlig bevisning åberopat rapport över hastighetsöverträdelse och platsprotokoll.
Tingsrätten gör följande bedömning.
A.C., som uppgett att han kört i 50 km/tim, har som skriftlig bevisning åberopat färdskrivarkort från den aktuella dagen. Av färdskrivarkortet framgår bl.a. fordonets hastighet vid en viss tidpunkt. Tingsrätten finner inte att det av färdskrivarkortet med någon större grad av säkerhet kan utläsas vilken hastighet fordonet har hållit vid mättidpunkten. Av färdskrivarkortet framgår närmast att fordonet stått still vid den tidpunkt då det enligt platsprotokollet uppmättes för en hastighet av 67 km/tim. Laserhastighetsmätaren har genomgått de kontroller som krävs för att ge ett tillförlitligt resultat. Den ansvariga mätkontrollanten har intygat att mätningen har gjorts enligt Rikspolisstyrelsens föreskrifter. Enligt rapporten framfördes CHM 342 av A.C. Rapporten och platsprotokollet är enligt tingsrättens mening klara och entydiga. Tingsrätten finner det därmed utrett att A.C. gjort sig skyldig till hastighetsöverträdelse på det sätt som åklagaren påstått. Åtalet är styrkt.
Påföljden skall bestämmas till penningböter med det belopp som anges i domslutet.
Tingsrätten dömde A.C. för hastighetsöverträdelse enligt 3 kap. 17 § första stycket och 14 kap. 3 §trafikförordningen (1998:1276) till penningböter 1 400 kr.
A.C. överklagade i Hovrätten för Västra Sverige. Han begärde prövningstillstånd på grund av att det förelåg skäl för ändring av tingsrättens avgörande och begärde vidare att hovrätten skulle inhämta sakkunnigutlåtande beträffande det färdskrivarblad han åberopat som bevisning.
Åklagaren motsatte sig prövning av A.C:s överklagande.
Hovrätten (hovrättslagmannen Johnson, hovrättsrådet Blake, referent, och tf. hovrättsassessorn Garcia) anförde följande i beslut den 6 mars 2006.
Hovrätten finner inte skäl att meddela prövningstillstånd. Tingsrättens dom står därmed fast.
A.C. överklagade och yrkade att HD skulle meddela tillstånd till målets prövning i hovrätten.
Riksåklagaren medgav A.C:s yrkande.
Målet föredrogs.
Föredraganden, rev.sekr. Webb, föreslog i betänkande att HD skulle meddela följande beslut.
Tingsrätten har dömt A.C. för hastighetsöverträdelse. Hovrätten har beslutat att inte meddela prövningstillstånd. Åklagarens bevisning vid tingsrätten utgjordes av polismans rapport och platsprotokoll. A.C., som vid rapporteringstillfället körde lastbil, åberopade färdskrivardiagramblad från lastbilens färdskrivare. Som ny bevisning i HD har A.C. åberopat en rapport över utvärdering av färdskrivardiagramblad upprättad av Sveriges Provnings- och Forskningsinstitut. Rapporten avser tolkning av det i målet aktuella färdskrivardiagrambladet. A.C. har vidare, till styrkande av att förväxling skett, åberopat en anteckning i platsprotokollet som visar att det fordon som mättes inledningsvis noterades vara en personbil.
A.C. har i målet lämnat uppgift om att han stannat lastbilen i en rondell i syfte att lämna en annan bil företräde och att han därefter kört framåt en sträcka innan han blev stoppad av polisen. Han har vidare uppgett att han tagit ut färdskrivardiagrambladet ur färdskrivaren och visat det för polisen.
Enligt den rapport som A.C. åberopat i HD visar färdskrivardiagrambladet att A.C:s lastbil stannats tillfälligt 80 sekunder, och cirka 600 meter före det längre stopp som torde ha föranletts av att A.C. stoppades av polisen. Vidare finns, enligt rapporten, en indikation på att färdskrivaren har öppnats 142 sekunder efter att lastbilen stannats för andra gången. Under den angivna 600 meter långa sträckan har A.C:s lastbil, enligt färdskrivardiagrambladet, inte framförts med högre hastighet än 50 km/tim, vilket var den tillåtna hastigheten. Det sagda lämnar starkt stöd åt A.C:s uppgifter.
Tillförlitlighet av mätresultat vid hastighetsövervakning med laserhastighetsmätare torde i allmänhet kunna betraktas som mycket hög och i nu aktuellt fall har rapporterande polisman intygat att förväxlingsrisk varit utesluten. A.C. har dock invänt att det måste ha skett en förväxling mellan hans fordon och annat fordon.
A.C:s uppgifter om händelsen vinner stöd både av färdskrivardiagrambladet och av utvärderingsrapporten. Med hänsyn härtill, och till att det förhållandet att det i polisens platsprotokoll inledningsvis noterats att mätningen avsåg en personbil (PB) och att uppgiften sedan ändrats till lastbil (LB), kan det inte uteslutas att förväxling skett.
Sammantaget är omständigheterna i målet sådana att det finns utrymme för tvivel om tingsrättens dom är riktig i sak. Tillstånd bör därför meddelas till målets prövning i hovrätten.
Med ändring av hovrättens beslut meddelar HD tillstånd till målets prövning i hovrätten.
HD (justitieråden Russell, Henderson, Duran, Wilson, referent, och Martinez) meddelade den 28 december 2007 följande beslut.
A.C. åtalades vid tingsrätten för hastighetsöverträdelse varvid åklagaren bl.a. påstod att A.C. hade fört lastbil med en hastighet av 67 km/tim inom tättbebyggt område, trots att högsta tillåtna hastighet där varit 50 km/tim. Till stöd för åtalet åberopades polisens rapport samt platsprotokoll från hastighetsövervakning med laserhastighetsmätare.
A.C. förnekade vad som lades honom till last och åberopade till stöd för sin inställning lastbilens färdskrivardiagramblad, som enligt A.C. utvisade att lastbilen i anslutning till den tidpunkt då poliskontrollen ägde rum först stod stilla i en rondell, sedan kördes i 50 km/tim samt därefter åter stod stilla.
Vid förhöret med A.C. uppgav han bl.a. följande. Då han närmade sig rondellen lämnade han företräde åt en personbil som kom från vänster. Personbilens förare svängde liksom han själv söderut; personbilen accelererade med lätthet från honom. Han såg att en polisman närmade sig personbilen men sedan vände. A.C. blev därefter stoppad av polismannen som påstod att han kört för fort.
Tingsrätten fann att det av färdskrivardiagrambladet inte med någon högre grad av säkerhet kunde utläsas vilken hastighet fordonet hållit vid mättidpunkten samt att det av detta närmast framgick att fordonet stått stilla vid den tidpunkt då fordonet enligt platsprotokollet uppmättes för en hastighet av 67 km/tim. Med hänvisning till att laserhastighetsmätaren genomgått de kontroller som krävs för ett tillförlitligt resultat, att mätkontrollanten intygat att hastighetsmätningen gjorts i enlighet med Rikspolisstyrelsens föreskrifter samt att polisens rapport och platsprotokoll var klara och entydiga fann tingsrätten att det var utrett att A.C. gjort sig skyldig till hastighetsöverträdelse.
Hovrätten har avslagit ansökan om tillstånd till målets prövning.
I HD har A.C. dels åberopat en utvärdering av färdskrivardiagrambladet utförd av SP Sveriges Provnings- och Forskningsinstitut som stödjer hans uppgifter i tingsrätten om vad detta utvisar, dels påpekat att det framgår av polisens platsprotokoll att det först hade noterats att fråga var om en personbil, men att uppgiften därefter ändrats till lastbil.
Polismäns anteckningar i samband med en rutinmässig hastighetskontroll utförd med godkända och kontrollerade mätningsinstrument godtas i regel som bevisning (jfr 35 kap. 14 § första stycket 3 RB). Anteckningarna kan ofta utgöra tillräcklig bevisning för fällande dom om det av dem framgår att hastighetsövervakningen har utförts i enlighet med gällande föreskrifter samt om uppgifterna i anteckningarna är klara och entydiga. Det får dock härvid förutsättas att det inte föreligger omständigheter som ger grund för tvivel om riktigheten av antecknade uppgifter.
En färdskrivare är inte konstruerad för att användas i polisiär hastighetsövervakning, men ett färdskrivardiagramblad kan utgöra visst stöd för att hastighetsöverträdelse har eller inte har ägt rum (se NJA 1969 s. 448). Vid sin värdering av mätuppgifterna i polisens platsprotokoll och i färdskrivardiagrambladet utgick tingsrätten från det klockslag som angivits i platsprotokollet och fann därmed uppgifterna sinsemellan oförenliga. I tingsrätten saknades utredning om hur tidpunkten för hastighetsmätningen fastställts och hur den förhöll sig till färdskrivarens tidsangivelse. Med hänsyn härtill samt i beaktande av A.C:s uppgifter om polismannens agerande - som innefattade ett påstående om att förväxling skett mellan personbilen och hans lastbil - samt till den ändrade uppgiften i platsprotokollet har det funnits sådant utrymme för tvivel om riktigheten av tingsrättens avgörande, att hovrätten borde ha meddelat tillstånd till målets prövning.
Med ändring av hovrättens beslut meddelar HD tillstånd till målets prövning i hovrätten.
HD:s beslut meddelat: den 28 december 2007.
Mål nr: Ö 1490-06.
Lagrum: 35 kap. 14 § samt 49 kap. 13 och 14 §§ RB.
Rättsfall: NJA 1969 s. 448.