Väsentlig ändring av detaljplan efter utställning ----- Att ändra användning från allmän platsmark till kvartersmark för bl.a. park med lekplats har ansetts utgöra en sådan väsentlig ändring av ett detaljplaneförslag att ny utställning krävts.
ÖVERKLAGAT AVGÖRANDEVäxjö tingsrätts, mark- och miljödomstolen, dom 2013-04-30 i mål nr P 575-13, se bilaga
Med ändring av mark- och miljödomstolens dom upphäver Mark- och miljööverdomstolen Kommunfullmäktiges i Trelleborg kommun beslut den 28 maj 2012 att anta detaljplan för del av X.
S E har yrkat att Mark- och miljööverdomstolen ska upphäva Trelleborgs kommun beslut att anta detaljplan för del av X.
Trelleborgs kommun har motsatt sig ändring.
S E har här vidhållit att beslutet om antagande av detaljplanen har skett på felaktiga grunder och fört sin talan på i huvudsak samma sätt som i underinstanserna.
Trelleborgs kommun har anfört följande i huvudsak. Nu aktuell detaljplan var under program- och samrådsskedet en del av detaljplan för Y m.fl. Watson i Trelleborgs kommun. Planprogram var utställt för samråd 24 oktober 2005 - 24 november 2005. Detaljplanen var utställd för samråd 2 maj 2006 - 2 juni 2006. Efter samrådet beslutades att den södra delen av detaljplanen skulle brytas ut och behandlas som en separat plan. Detaljplanen för Y m.fl. Watson ställdes ut 4 juni 2007- 10 augusti 2007, antogs den 24 november 2007 och vann laga kraft den 25 december 2007. Nu aktuell plan, detaljplanen för del av X, ställdes ut 1 september 2008 - 3 oktober 2008. Planen har således ställts ut enskilt och ett utställningsutlåtande har upprättats. Efter begäran från planbeställaren avvaktade kommunen med att besluta om planens antagande. Planen antogs den 28 maj 2012. De förändringar som har skett mellan utställning och antagande är att gatu- och parkmark som i utställningshandlingarna utgjordes av allmän platsmark i antagandehandlingarna ändrats till att ligga inom kvartersmark med användningen bostad. Gatu- och parkmarken regleras med egenskapsbestämmelserna gata, park och lek m.m. De ändringar i detaljplanen som gjordes mellan utställning och antagande har bedömts som endast redaktionella. Förfarandet har stöd i ÄPBL och bestämmelserna i 5 kap. 27 § ÄPBL har följts.
Av underinstansernas avgöranden framgår att den äldre plan- och bygglagen (1987:10), ÄPBL, är tillämplig i målet.
Klaganden har bl.a. anfört att detaljplanen antagits på felaktiga grunder och i strid med 5 kap. 23 och 27 §§ ÄPBL. Av 5 kap. 23 § ÄPBL framgår bl.a. att ett detaljplaneförslag ska ställas ut i minst tre veckor innan det antas. I 5 kap. 27 § sista stycket ÄPBL stadgas att ny utställning ska ske om förslaget ändras väsentligt efter utställningen.
Mark- och miljööverdomstolen konstaterar, liksom underinstanserna, att kommunen har ställt ut förslaget under perioden 1 september 2008 - 3 oktober 2008, och att kravet i 5 kap. 23 § ÄPBL således är uppfyllt. Detaljplanen har sedan inte antagits förrän den 28 maj 2012. Lagstiftningen reglerar inte hur lång tid som får förflyta mellan utställning och antagande. Den långa tiden innebär emellertid i sig en viss risk för att syftet med utställningsförfarandet förfelas och att planen förlorar i aktualitet.
Mark- och miljööverdomstolen kan vidare konstatera att det skett en ändring i planen efter att förslaget ställdes ut. I planförslaget som ställdes ut utgör lokalgata och parkmark allmän plats. I planförslaget som sedermera antogs utgör gata och park kvartersmark, som enligt bestämmelsen g1 ska vara tillgänglig för gemensamhetsanläggning för gata, park, lek m.m.
Frågan är då om ändringen är att anse som väsentlig. Några uttalanden om vad som kan utgöra en väsentlig ändring görs inte i förarbetena. I lagkommentaren (se Didón m.fl., Plan- och bygglagen, suppl. 12, okt 2006, s. 5:136) anges att det i kravet på väsentlighet, med hänsyn till syftet med en utställning, torde få anses ligga att det ska vara fråga om ändringar som påverkar miljön inom planområdet eller en del av detta och som är av intresse för allmänheten eller har påtaglig betydelse för sakägare och andra inom det område som berörs av ändringen.
I 5 kap. 3 § ÄPBL stadgas en skyldighet att i en detaljplan redovisa allmänna platser och kvartersmark. Om ett område redovisas som allmän plats eller kvartersmark får konsekvenser för såväl ansvar för som nyttjande av ett markområde, inte minst vid tillämpning av annan lagstiftning, exempelvis ordningslagen (1993:1617). I utställningsförslaget var en inte obetydlig del av planområdet avsatt som allmän plats för lokalgata och anlagd park med lekplats. Att göra denna mark till kvartersmark medför, både för boende inom planområdet och för boende i närområdet (bl.a. klaganden), en sådan väsentlig förändring av planförslaget att ny utställning krävts före antagandebeslutet.
Mot bakgrund av det anförda bedömer Mark- och miljööverdomstolen att handläggningen av planärendet haft sådana brister att detaljplanen ska upphävas på denna grund. Mark- och miljödomstolens dom ska ändras i enlighet härmed.
Domen får enligt 5 kap. 5 § lagen (2010:921) om mark- och miljödomstolar inte överklagas.
I avgörandet har deltagit hovrättsråden Carpenter, Crosby, referent, och Allen samt tekniska rådet Braun.
Föredragande har varit Lewis.
Mark- och miljödomstolen avslår överklagandet.
Kommunfullmäktige i Trelleborgs kommun beslutade den 28 maj 2012 att anta en detaljplan för del av X i Trelleborgs kommun. Detaljplanen skulle möjliggöra en fortsatt utbyggnad av bostäder i Västra Tommarp. Beslutet om att anta detaljplan överklagades av S E, ägare till Z.
S E anförde bl.a. att hänsyn till 3 och 4 kap.miljöbalken (1998:808,MB) inte hade tagits då man bestämt att upplåta brukningsvärd jordbruksmark för bebyggelse utan att det fanns något väsentligt samhällsintresse. Länsstyrelsen avslog överklagandet bl.a. med den motiveringen att ianspråktagande av jordbruksmark för bebyggelse skulle ses som en fråga av principiell betydelse, vilken inte rörde klagandens enskilda intressen, och att kommunen därmed hade gjort en korrekt bedömning avseende den frågan samt även med hänsyn till att beslutet var formellt och materiellt korrekt.
S E har nu överklagat länsstyrelsens beslut till mark- och miljödomstolen.
YRKANDEN M.M.
S E har yrkat, såsom det får förstås, att detaljplanen upphävs. Till stöd för yrkandet har S E anfört i huvudsak följande. Kommunen har inte beaktat allmänhetens intresse. Samtliga gånger då detaljplanerna varit på utställning har protestlistor från samtliga grannar boendes i området inlämnats. Avseende denna överklagan har inte närboende fått säga sitt. Vidare är marken inte lämplig att bygga på då yttre ringvägen medför en hög ljudnivå samt är marken jordbruksmark av klass 10 och denna mark bör därför bevaras och inte bebyggas. Därtill har anförts att det i detaljplanen står att deras enskilda väg ska användas till det nya området. Angående detta har de ej blivit tillfrågade.
Tillämpliga bestämmelser framgår av länsstyrelsens beslut.
Mark- och miljödomstolen instämmer i länsstyrelsens bedömning. Vad S E nu har anfört föranleder inte domstolen att göra någon annan bedömning.
Överklagandet ska därför avslås.
Överklagande senast den 21 maj 2013.
I domstolens avgörande har deltagit rådmannen Jennings, ordförande, och tekniska rådet Bond. Föredragande har varit beredningsjuristen Young.