Invändning om fel i gods har ansetts kunna beaktas inom ramen för handräckningsförfarande enligt konsumentkreditlagen.
Proctor köpte den 22 januari 1993 en personbil av ett bilförsäljningsföretag (här kallat bolaget) på avbetalning. Enligt avbetalningskontraktet var kontantpriset 115 000 kr och kreditkostnaden 17 732 kr. Kreditbeloppet bestämdes till 57 950 kr och kredittiden till 36 månader. Betalningen skulle fullgöras genom att 57 500 kr erlades kontant och återstoden avbetalades. Avbetalningskontraktet innehöll vidare ett förbehåll om återtaganderätt.
Sedan Proctor inte hade erlagt förfallna avbetalningar för månaderna maj- oktober 1993 gav bolaget in en ansökan till kronofogdemyndigheten om handräckning enligt konsumentkreditlagen (1992:830). Bolaget kompletterade senare sin ansökan genom att visa att bolaget den 28 januari 1994 hade avsänt en handling i vilken kontraktet sades upp och K.Ö. anmodades att återlämna bilen. Vid denna tidpunkt uppgick det förfallna kreditbeloppet till 18 949 kr och avsåg avbetalningar för månaderna maj 1993 - januari 1994.
K.Ö. bestred ansökningen om handräckning och invände i huvudsak att bilen var behäftad med fel. Hon gjorde därvid gällande bl.a. att bilen enligt en s.k. MRF-garanti skulle ha körts ca 7 300 mil, men att bilen enligt ett testprotokoll i stället hade körts minst 20 000 mil samt att det hade visat sig att bilen haft sju tidigare ägare.
Bolaget anförde bl.a. att bilen enligt ett besiktningsprotokoll den 25 februari 1992 hade körts 5 600 mil och att det inte var osannolikt att bilen hade körts ytterligare 1 700 mil fram till den 22 januari 1993.
Kronofogdemyndigheten i Stockholms län (1994-03-16, kronofogden Martinez) fann K.Ö:s invändningar obefogade och bestämde dag för att verkställa handräckningen samt anförde som skäl: I 31 § konsumentkreditlagen stadgas att handräckning får beviljas endast om det är uppenbart att de förutsättningar för återtagande som anges i 25 § andra och tredje styckena föreligger. I förarbetena till konsumentkreditlagen (1977:981, prop. 1976/77:123 s. 186) sägs att handräckning inte skall beviljas i fall där det är tveksamt om förutsättningarna är uppfyllda, detta bl.a. beroende på att handräckningsförfarandet är en summarisk process. Vidare uttalas att en invändning skall leda till att ansökan om handräckning avslås om invändningen inte är klart obefogad. - Köparen har inte visat att bilen gått de uppgivna 20 000 milen. Testprotokollet, utvisande bilens brister, är utfört ca 9 månader efter avbetalningskontraktets ingående och styrker inte att bristerna fanns vid avtalets ingående. Kreditgivaren har lämnat en MRF-garanti för begagnad bil, gällande fel i bilen som förelegat vid leveransen eller som uppkommit inom tre månader därefter. Att bilen vid leveranstillfället hade gått ytterligare 1 700 mil mellan den 22 februari 1992 och 22 januari 1993 synes inte osannolikt. Antalet tidigare ägare antas inte ha påverkat priset. - De invändningar som köparen åberopat anses som klart obefogade. - Ansökan om handräckning skall verkställas.
Proctor överklagade kronofogdemyndighetens beslut och yrkade att bolagets ansökan om handräckning skulle lämnas utan bifall. Proctor anförde till stöd för sitt yrkande i huvudsak att personbilen vid förvärvet haft sådana fel som avses i 16 och 18 §§konsumentköplagen (1990:932) och som berättigade henne till prisavdrag enligt 28 § samma lag. Hon uppgav vidare att hon hade väckt talan mot bolaget om sådant prisavdrag.
Bolaget bestred ändring och åberopade som grund därför att det inte var styrkt att bilen varit felaktig och i vart fall inte att den var det vid tidpunkten för förvärvet. Bolaget gjorde i andra hand gällande att, även om så varit fallet, detta inte påverkade rätten till återtagande genom handräckning, eftersom invändningen inte hänförde sig till dröjsmål med betalningen.
Svea hovrätt (1994-06-10, hovrättsråden Singleton och Thompson samt tf. hovrättsassessorn Benton, referent) upphävde kronofogdemyndighetens beslut och ogillade bolagets handräckningsansökan. I sina skäl för beslutet anförde hovrätten:
Av 31 § första stycket konsumentkreditlagen följer att handräckning får beviljas, om det är uppenbart att de förutsättningar för återtagande av en vara som anges i 25 § andra och tredje styckena föreligger. De förutsättningar som åsyftas är att säljaren gjort ett återtagandeförbehåll i samband med köpet och att den tidpunkt inträtt då konsumenten under vissa närmare angivna förutsättningar skall fullgöra sin skyldighet att betala i förtid och inte betalar innan återtagande sker. Dessa förutsättningar är uppfyllda beträffande den nu aktuella handräckningen.
Proctor har gjort gällande - på den grunden att fel i varan berättigar henne till prisavdrag - att det inte är uppenbart att förutsättningar för återtagande föreligger. Hennes invändning hänför sig således inte till de i det föregående angivna förutsättningarna för återtagande. Fråga uppkommer därför om hennes invändning kan beaktas inom ramen för handräckningsförfarandet.
Handräckning med stöd av konsumentkreditlagen innebär ett summariskt förfarande. För att handräckning skall kunna meddelas krävs att det är fråga om klara fall (se prop. 1989/90:85 s. 48). En invändning av det slag som Proctor har gjort innebär enligt hovrättens mening, även om den inte rör en förutsättning för återtagande som uttryckligen har angetts i konsumentkreditlagen, att det aktuella handräckningsfallet inte är tillräckligt klart. Förutsättningar för att bevilja handräckning föreligger därför inte.