Enligt 35 § lagsökningslagen skall i mål om betalningsföreläggande återvinning sökas inom en månad från det utmätning ägde rum. Där fråga är om utmätning enligt 7 kap UB har återvinningsfristen ansetts böra räknas - med verkan för hela den av slutbeviset omfattade fordringen - från den dag då utmätningsbelopp första gången innehålls.
(Jfr 1983 s 723)
Köpings TR utfärdade d 14 juni 1982 slutbevis i mål om betalningsföreläggande mellan H. Konto AB och J.D. avseende bolagets fordran å 2 560 kr 28 öre jämte ränta och kostnader. Kronofogdemyndigheten i Västerås beslöt d 26 juni 1985 om utmätning i J.D. tillkommande pension för uttagande av bolagets fordran.
J.D. ansökte i HD om återställande av försutten tid för ansökan om återvinning.
Ärendet avgjordes efter föredragning.
Föredraganden, Day, hemställde i betänkande att HD måtte meddela följande beslut: J.D. har till stöd för ansökningen åberopat att han på grund av psykiska problem inte har kunnat invända mot det krav som framställts.
Utredningen visar emellertid inte att J.D:s psykiska besvär varit sådana att han inte under den förhållandevis långa tid som förflutit sedan slutbeviset meddelades kunnat ansöka om återvinning. Vad han anfört utgör således inte laga förfall.
HD lämnar ansökningen utan bifall.
HD (JustR:n Mullins, Gomez, Hill, Peters och Phillips, referent) fattade följande slutliga beslut: Enligt 35 § lagsökningslagen (1946:808) skall i mål om betalningsföreläggande återvinning sökas inom en månad från det utmätning ägde rum. Återvinningsfristen bör i fall som det förevarande, där fråga är om utmätning enligt 7 kap UB, räknas från den dag då utmätningsbelopp första gången innehålles. I målet saknas uppgift om sådan dag. Av handlingarna framgår emellertid att ett första belopp om 860 kr redovisades till kronofogdemyndigheten d 14 aug 1985. Innehållande måste ha skett senast samma dag. Återvinning skulle således i allt fall ha sökts senast måndagen d 16 sept 1985. Så har ej skett. Slutbeviset har därför vunnit laga kraft beträffande bolagets fordran i dess helhet (jfr NJA 1983 s 723).
J.D. har ej genom vad han åberopat till stöd för sin ansökan om återställande av försutten tid visat laga förfall för sin underlåtenhet att i rätt tid söka återvinning.
På grund av det anförda lämnar HD ansökningen om återställande av försutten tid utan bifall.