Motparten har när interimistiskt beslut överklagats inte tillåtits att utan eget överklagande framföra egna yrkanden om vårdnads- och umgängesrätt.
P.J. väckte talan mot A.L. och yrkade bl.a. interimistiskt att parternas gemensamma barn I och B i första hand skulle bo växelvis hos parterna och i andra hand tillerkännas viss rätt till umgänge med honom.
A.L. bestred yrkandena och yrkade bl.a. att tingsrätten interimistiskt skulle tillerkänna henne ensam vårdnad om I.
Tingsrätten (rådmannen Cooper) meddelade den 1 februari 2017 interimistiskt beslut i vilket tingsrätten, såvitt avsåg frågor om vårdnad, boende och umgänge, avslog A.L:s interimistiska yrkande om ensam vårdnad om I, förordnade att I och B ska bo hos A.L. och tillerkände I och B rätt till umgänge med P.J. i olika stor omfattning.
P.J. överklagade tingsrättens beslut och yrkade att hovrätten interimistiskt skulle tillerkänna I rätt till umgänge med honom i samma omfattning som tingsrätten hade förordnat att B skulle ha.
A.L. bestred yrkandet och framställde för egen del yrkanden om att hovrätten interimistiskt skulle tillerkänna henne ensam vårdnad om I och begränsa B:s rätt till umgänge med P.J.
P.J. yrkade att hovrätten i första hand skulle avvisa de av A.L. framförda yrkandena och i andra hand återförvisa dem till tingsrätten för fortsatt behandling.
Hovrätten (hovrättsråden Butler och Bennett samt tf. hovrättsassessorn Vance, referent) avvisade i beslut den 11 maj 2017 A.L:s interimistiska yrkanden och beslutade om rätt för I till umgänge med P.J. i viss ökad omfattning.
I avvisningsfrågan anförde hovrätten följande.
A.L. har framställt sina interimistiska yrkanden om ensam vårdnad om I och om begränsning av B:s rätt till umgänge med P.J. först sedan fullföljdstiden löpt ut.
I indispositiva tvistemål av förevarande slag gäller att part i många fall kan framställa yrkanden formlöst och även i högre rätt efter fullföljdstidens utgång (se bl.a. NJA 1966 s. 525, NJA 1978 C 413 och NJA 1993 s. 751). I detta fall har A.L. emellertid framställt sina yrkanden sedan P.J. överklagat tingsrättens beslut endast såvitt avser umgänge med I. A.L:s yrkanden har inte ett sådant samband med umgängesfrågan avseende I, som talar för att A.L. bör ges rätt att framställa dem. Till detta kommer att A.L. i tingsrätten kan begära omprövning av vad som interimistiskt förordnats. A.L:s yrkanden ska därför avvisas.
Hovrättens beslut meddelat: den 11 maj 2017.
Mål nr: Ö 424-17.
Rättsfall: NJA 1966 s. 525; NJA 1978 C 413; NJA 1993 s. 751.