Hovrätts dom, som meddelades genom att hållas tillgänglig på rättens kansli, saknade fullföljdshänvisning och anledning fanns ej att anta att part ändå kände till vad som gällde i fråga om fullföljd av talan mot domen. Laga förfall för underlåtenhet att i rätt tid fullfölja talan har ansetts föreligga.
Svea HovR meddelade d 9 nov 1987 dom i mål mellan L.F. och L.P. angående skadestånd m m. Sedan L.F. fullföljt talan mot domen, avvisade HovR:n genom beslut d 9 dec 1987 hans revisionstalan på den grund att revisionsinlagan kommit in för sent. HD fastställde genom beslut d 2 dec 1988 HovR:ns avvisningsbeslut.
L.F. ansökte hos HD om återställande av försutten tid för fullföljd av talan mot HovR:ns dom.
L.P. medgav bifall till ansökningen.
Föredraganden, Arnold, hemställde i betänkande att HD måtte meddela följande beslut: Enligt 55 kap 1 § RB hade det ålegat L.F. att till HovR:n inkomma med sin revisionsinlaga inom fyra veckor från den dag då domen gavs, eller senast d 7 dec 1987.
HovR:ns dom saknade dock fullföljdshänvisning och L.F. har uppgivit detta som anledning till att hans fullföljdsinlaga inkommit först d 8 dec 1987.
På grund av det anförda får L.F. anses ha haft laga förfall för sin underlåtenhet att i rätt tid fullfölja talan mot domen.
HD bifaller på det sättet L.F:s ansökan att HD enligt 58 kap 11 § RB förordnar att revisionsinlagan skall överlämnas till avdelning för behandling av fråga om prövningstillstånd.
HD (JustR:n Coleman, Martinez, Bryan, referent, Anderson och Ramos) fattade följande slutliga beslut: L.F. har till stöd för sin ansökan åberopat att HovR:ns dom saknade fullföljdshänvisning och att hans revisionsinlaga därför kommit in för sent.
Av 55 kap 1 § RB följer att revisionsinlagan skulle ha kommit in till HovR:n senast d 7 dec 1987. Som framgår av handlingarna i ärendet kom den emellertid in först påföljande dag.
HovR:n avgjorde målet utan huvudförhandling och domen meddelades genom att hållas tillgänglig på rättens kansli. Domen, som enligt HovR:ns dagboksblad sändes till L.F. samma dag som den meddelades, innehöll dock inte föreskriven fullföljdshänvisning (17 kap 7 § 3 st RB). Anledning saknas att anta att L.F. ändå kände till vad som gällde i fråga om fullföljd av talan mot domen.
På grund av det anförda får L.F. anses ha haft laga förfall för sin underlåtenhet att i rätt tid fullfölja talan mot HovR:ns dom.
HD bifaller på det sättet L.F:s ansökan att HD förordnar att revisionsinlagan skall överlämnas till avdelning för behandling av fråga om prövningstillstånd.
HD:s beslut meddelades d 14 febr 1989 (nr SÖ 79).