Ett för flera dagstidningar gemensamt TV-magasin har ansetts utgöra en del av respektive dagstidning, varför reklamskatt på annonser i magasinet skulle tas ut med fyra procent.
Skattemyndigheten i Gävle, Särskilda skattekontoret, påförde Pressens Media Service DSV AB (bolaget) reklamskatt enligt lagen (1972:266) om skatt på annonser och reklam (RSL) för två perioder år 1997 och en period år 1998 med elva procent av beskattningsvärdet för annonser i publikationen TV-magasinet som produceras av bolaget på uppdrag av 18 dagstidningar.
Bolaget överklagade skattemyndighetens beslut hos Länsrätten i Dalarnas län och gjorde därvid gällande att TV-magasinet utgjorde en del av den dagstidning som publikationen medföljde och att reklamskatt därför skulle tas ut med endast fyra procent. Bolaget yrkade även ersättning för kostnader i målet.
Länsrätten i Dalarnas län (1999-12-01, ordförande Baker) yttrade: Frågan i målet är om trycksaken TV-magasinet skall anses som en del/sektion av eller bilaga till olika dagstidningar. Reklamskatt utgår för annons i allmän nyhetstidning med fyra procent av beskattningsvärdet och annars med elva procent av beskattningsvärdet. - Av prop. 1972:58 s. 38 framgår att tidning eller annan publikation kan ges ut i två eller flera delar utan att det därför är fråga om huvudtrycksak och bilaga. Sådana delar bör betraktas som en publikation. - Ställning måste härefter tas till vad som erfordras av en trycksak för att den skall anses utgöra del av en tidning. Förarbetena ger inte något klart svar i frågan. Länsrätten anser att om det inte ens går att på trycksaken utläsa sambandet mellan tidningen och trycksaken så kan man enligt allmänt språkbruk inte beteckna trycksaken som en del av tidningen utan trycksaken måste istället ses som en bilaga till tidningen. Denna slutsats förstärks av det faktum att trycksaken har en helt annan utformning än de dagstidningar den samdistribueras med. Det är dessutom ostridigt att TV-magasinet med exakt samma text och utförande distribueras med ytterligare 17 dagstidningar. Att utgivaren av trycksaken framställt trycksaken på tidningens uppdrag och att trycksaken marknadsförs som en del av tidningen kan inte medföra annan bedömning. Överklagandet kan således inte bifallas.
Bolaget har inte till någon del vunnit bifall till sin talan i länsrätten. Vid sådant förhållande och då inte heller något av de övriga kriterierna för rätt till ersättning kan anses uppfyllt finner länsrätten att bolaget inte är berättigat till ersättning för sina kostnader i målet. Bolagets yrkande härom skall därför avslås.
Länsrätten avslår överklagandet.
Länsrätten avslår yrkandet om ersättning enligt lagen om ersättning för kostnader i ärenden och mål om skatt, m.m.
Bolaget fullföljde sin talan hos kammarrätten samt yrkade ersättning för kostnaderna i målet.
Riksskatteverket bestred bifall till överklagandet.
Kammarrätten i Sundsvall (2000-09-04, Duncan, Mobacke, referent, Nihlén) yttrade: Kammarrätten instämmer i länsrättens bedömning. Skäl föreligger inte att medge ersättning för bolagets kostnader i målet. - Kammarrätten fastställer länsrättens dom.
Kammarrätten avslår yrkandet om ersättning för kostnader i målet.
Bolaget fullföljde sin talan såväl i sak som i fråga om ersättning för kostnader i länsrätten och kammarrätten samt yrkade ersättning för sina kostnader i Regeringsrätten med 12 000 kr. Till stöd för sin talan åberopade bolaget i huvudsak följande. De enskilda tidningarna har inte ekonomiska förutsättningar att själva producera en så trycktekniskt högkvalitativ produkt som TV-magasinet. Eftersom konsumenterna efterfrågar en bilaga av magasinets karaktär är det nödvändigt för de små och medelstora tidningarna att kunna erbjuda ett magasin motsvarande det som medföljer de större tidningarna. Det kan inte ha varit lagstiftarens avsikt att de små och medelstora tidningarna skall drabbas av en högre reklamskatt och därmed inte ha någon möjlighet att konkurrera med de större tidningarna bara för att de samproducerar en tv-bilaga som skall ingå i tidningen. Det finns inte något stöd i lagtext eller förarbeten för att hävda att avsaknad av tidningens namn eller logotyp på första sidan medför att magasinet inte kan anses utgöra en del av den tidning den medföljer. Den information som ges i TV- magasinet är av sådant slag som finns i samtliga svenska dagstidningar, vanligen i form av en separat del. Dagstidningarna behandlar magasinet som en del av den egna tidningen i såväl marknadsföringen som på löpsedlar. Dagstidningarna har fortlöpande kontakt med bolaget via ett redaktionsråd och kan därigenom styra magasinets form och innehåll. Varje dagstidning har en ansvarig utgivare för TV-magasinet som ansvarar för dess innehåll. TV-magasinet går inte att köpa separat.
Riksskatteverket bestred bifall till överklagandet.
Regeringsrätten (2003-03-13, Jones, Chavez, Clark, Kennedy, Harper) yttrade: Skälen för Regeringsrättens avgörande. Enligt 12 § RSL utgår skatt för annons i allmän nyhetstidning med fyra procent av beskattningsvärdet och annars med elva procent av beskattningsvärdet. Med allmän nyhetstidning avses enligt 1 § andra stycket 5 RSL periodisk publikation av dagspresskaraktär som normalt kommer ut med minst ett nummer varje vecka och som inte utgör annonsblad.
Frågan i målet är om publikationen TV-magasinet är att anse som en del av de dagstidningar som magasinet medföljer. Bedömningen blir avgörande för om den lägre skattesatsen skall tillämpas för annonser i publikationen.
Av utredningen i målet framgår att TV-magasinet har ett innehåll som i allt väsentligt överensstämmer med vad som finns i dagspressen, såväl dagligen som genom sådana veckovisa översikter som inte sällan publiceras i form av en separat del av en dagstidning. Magasinet produceras på uppdrag av ett stort antal dagstidningar och distribueras en gång i veckan tillsammans med respektive tidnings hela upplaga. Dess samband med respektive dagstidning framgår dels av att den behandlas som en del av tidningen genom hänvisningar i denna och på löpsedlar, dels av att en lista över ansvarig utgivare för var och en av de samarbetande dagstidningarna återfinns i magasinet.
Nu nämnda omständigheter medför att publikationen TV-magasinet bör anses utgöra en del av de dagstidningar den distribueras tillsammans med. Det förhållandet att magasinet på dess första sida saknar uppgift som markerar sambandet med respektive tidning föranleder inte annan bedömning. Bolagets talan i huvudsaken skall därför bifallas.
Enligt 3 § lagen (1989:479) om ersättning för kostnader i ärenden och mål om skatt, m.m. kan en skattskyldig som i ett mål haft kostnader för ombud, biträde, utredning eller annat som skäligen behövts för att ta till vara hans rätt efter framställning beviljas ersättning för kostnaderna, bl.a. om den skattskyldige helt eller delvis vinner bifall till sina yrkanden i målet. Ersättning får emellertid enligt 4 § 3 inte beviljas för den skattskyldiges eget arbete, tidspillan eller i övrigt för kostnader för sådant som den skattskyldige själv utfört med anledning av målet. Bolaget har inte visat att det haft ersättningsgilla kostnader i underinstanserna. Dess talan i den delen skall alltså avslås. För kostnader i Regeringsrätten bör bolaget beviljas ersättning med skäliga 5 000 kr.
Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten förklarar, med bifall till bolagets överklagande i huvudsaken, att Pressens Media Service DSV AB skall påföras reklamskatt med fyra procent av beskattningsvärdet för annonser i TV-magasinet för perioderna den 1 september - 31 oktober 1997, den 1 november - 31 december 1997 och den 1 januari - 28 februari 1998.
Regeringsrätten avslår överklagandet i övrigt och beviljar bolaget ersättning för kostnader i Regeringsrätten med 5 000 kr.