Fråga om byte av offentlig försvarare.
Allmän åklagare väckte vid Kalmar tingsrätt åtal mot sjuksköterskan E.H., född 1956, enligt 3 kap. 7 § BrB för vållande till annans död enligt följande gärningsbeskrivning: E.H. har den 19 maj 2002 på länssjukhuset i Kalmar när hon skulle blanda en lösning till ett dropp med läkemedlet Moore av ouppmärksamhet tagit och/eller blandat fel koncentration vilket medfört att blandningen blev tio gånger starkare än ordinerad, vilket i sin tur fick till följd att A.C. förgiftades av substansen lidokain och dog samma dag. Genom sitt handlande orsakade E.H. av oaktsamhet A.C:s död.
I tingsrätten var advokaten S.F., Kalmar, offentlig försvarare för E.H.
Tingsrätten dömde E.H. enligt 3 kap. 7 § BrB för vållande till annans död till villkorlig dom.
E.H. överklagade i Göta hovrätt och yrkade att hovrätten skulle ogilla åtalet.
Åklagaren överklagade anslutningsvis och yrkade att hovrätten skulle förena den villkorliga domen med ett bötesstraff.
E.H. yrkade också att hovrätten skulle entlediga S.F. från uppdraget som offentlig försvarare för henne och i stället förordna advokaten S.L., Eksjö.
Hovrätten (hovrättsråden Lopez och Grant, referent, samt tf. hovrättsassessorn Farmer) fann i beslut den 1 oktober 2004 vad som framkommit i målet inte utgöra skäl för att byta försvarare och avslog E.H:s yrkande om sådant byte.
E.H. överklagade och yrkade bifall till sin i hovrätten gjorda framställning om byte av offentlig försvarare.
S.F. avgav yttrande i målet.
Målet avgjordes efter föredragning.
Föredraganden, rev.sekr. Dixon, föreslog i betänkande att HD skulle meddela följande beslut:
E.H. har av tingsrätten dömts till villkorlig dom för att av oaktsamhet, i sitt arbete som sjuksköterska, ha vållat ett tremånaders barns död. Hon har överklagat tingsrättens dom och yrkat att hovrätten ogillar åtalet. Som skäl för bestridande av ansvar har hon bl.a. anfört att hon inte varit oaktsam, att klinikens rutiner brustit och att adekvat kausalitet mellan hennes handling och den slutliga effekten saknats. Åklagaren har överklagat anslutningsvis och yrkat att hovrätten förenar den villkorliga domen med ett bötesstraff.
Av vad E.H. anfört framgår att hon inte längre har förtroende för S.F:s sätt att fullfölja sitt uppdrag. Hon har i HD utvecklat detta ytterligare och har därvid framfört detaljerad kritik mot S.F:s sätt att hålla kontakt med henne och att företräda henne. Hon har även bifogat ett yttrande från en förbundsjurist vid Vårdförbundet i vilket viss kritik riktas mot S.F. med utgångspunkt i kontakter mellan förbundsjuristen och honom. Slutligen har hon åberopat ett läkarintyg, daterat den 11 oktober 2004, enligt vilket det föreligger medicinska skäl att tillmötesgå hennes önskemål om byte av försvarare, eftersom det annars finns en stor risk att hennes psykiska tillstånd försämras inför rättegången i hovrätten.
S.F. har i sitt yttrande uppgett att han anser att han hittills gjort ett mycket bra arbete i målet och att han har haft tillräcklig sakkunskap för att driva målet vidare men att han överlåter åt domstolen att besluta i frågan om biträdesbyte.
E.H. är vid tingsrätten dömd för att i sin tjänsteutövning som sjuksköterska ha vållat ett litet barns död. Målet är därmed av mycket speciell karaktär och rymmer dessutom åtskilliga frågeställningar bl.a. av medicinskt slag. Det är därför av största vikt med ett förtroendefullt samarbete mellan klient och försvarare. Med hänsyn härtill samt till det läkarintyg som ingetts om E.H:s hälsotillstånd finner HD att det föreligger skäl att bifalla hennes framställning om byte av försvarare.
Advokaten S.L., som av E.H. har föreslagits som offentlig försvarare, har förklarat sig beredd att åta sig uppdraget.
Med ändring av hovrättens beslut entledigar HD S.F. från uppdraget som offentlig försvarare för E.H. och utser i stället S.L. till offentlig försvarare.
HD (justitieråden White, Choi, Mercer, Walker och Virdesten, referent) meddelade den 9 november 2004 slutligt beslut i enlighet med betänkandet.
HD:s beslut meddelat: den 9 november 2004.
Mål nr: Ö 4076-04.
Lagrum: 21 kap. 6 § RB.
Rättsfall: NJA 1980 s. 177, NJA 1981 s. 1080, NJA 1991 s. 244 och NJA 1995 s. 75.