S-Å.D. mot Justitiekanslern angående skadestånd.
Den 16:e. 6.             (T 5735-10) S-Å.D. mot Justitiekanslern angående skadestånd.
Smith yrkade vid Uddevalla tingsrätt skadestånd av staten under påstående att en domare vid dåvarande Stenungsunds tingsrätt i samband med handläggning och avgörande av ett tvistemål hade gjort sig skyldig till fel och försummelser. Tingsrätten ogillade käromålet utan att utfärda stämning.
Sedan Smith överklagat till Hovrätten för Västra Sverige             fastställde hovrätten tingsrättens domslut utan att motparten hade delgetts överklagandet.
Smith överklagade till HD och yrkade att underrätternas domar skulle undanröjas.
HD undanröjde både tingsrättens och hovrättens domar. Som skäl för beslutet anförde HD att Smith förde talan om ersättning enligt 3 kap. 2 § skadeståndslagen. Hans talan skulle enligt 3 kap. 10 § samma lag jämförd med 2 kap. 2 § RB ha väckts vid hovrätt, vilket såväl tingsrätten som hovrätten självmant skulle ha beaktat. HD hänvisade målet till Hovrätten för Västra Sverige. Hovrätten avvisade därefter vissa av S-Å.D:s yrkanden och ogillade i övrigt hans talan utan att utfärda stämning. Hovrättens avgörande vann laga kraft.
Smith yrkade att HD skulle förplikta staten att till honom betala skadestånd med visst belopp jämte ränta.
Justitiekanslern motsatte sig att yrkandet bifölls. Justitiekanslern godtog inte något belopp som skäligt i och för sig, men väl att ränta skulle utgå på visst sätt.
HD, dom             på förslag av                 föredraganden: Domskäl.             Smith har som grund för sin talan gjort gällande att hovrätten vid sin första prövning har gjort sig skyldig till fel och försummelse vid myndighetsutövning, varför skadeståndsskyldighet föreligger enligt 3 kap. 2 § skadeståndslagen. Hans anspråk på skadestånd avser ersättning för personskada och ren förmögenhetsskada.
Justitiekanslern har medgett att det föreligger fel eller försummelse som kan grunda skadeståndsskyldighet, men har invänt att Smith inte har lidit någon skada.
Enligt 3 kap. 2 § skadeståndslagen ska staten ersätta personskada, sakskada och ren förmögenhetsskada som vållas genom fel eller försummelse vid myndighetsutövning i verksamhet för vars fullgörande staten svarar.
Hovrättens hantering av forumfrågan utgör fel eller försummelse i den mening som avses i 3 kap. 2 § skadeståndslagen. Smith har emellertid inte visat att han har lidit någon ersättningsgill personskada eller ren förmögenhetsskada till följd av hovrättens handläggning. Hans talan ska därför lämnas utan bifall.
Domslut.             HD lämnar S-Å.D:s talan utan bifall.