Det kan förordnas att en tidigare utdömd skyddstillsyn ska avse också andra brott även när det pågår ett förfarande om undanröjande av skyddstillsynen.
Bakgrund
Finska medborgaren T.O., född 1966, dömdes den 12 februari 2008 av Stockholms tingsrätt för snatteri, brott mot knivlagen, narkotikabrott och ringa narkotikabrott till två månaders fängelse. Tingsrätten förverkade även en månad av en tidigare villkorligt medgiven frihet. T.O. överklagade domen i påföljdsdelen i Svea hovrätt.
Den 12 maj 2008, innan hovrätten hunnit avgöra målet, dömdes T.O. på nytt av tingsrätt, denna gång Nacka tingsrätt. Hon dömdes då för stöld, narkotikabrott, olaga intrång och brott mot knivlagen. Påföljden bestämdes till skyddstillsyn med särskild behandlingsplan (s.k. kontraktsvård) och ett alternativstraff bestämdes till två månaders fängelse. Denna dom vann laga kraft och T.O. började genomgå behandling enligt den upprättade behandlingsplanen.
Hovrätten höll huvudförhandling i det överklagade målet i oktober 2008. Inför huvudförhandlingen inhämtade hovrätten ett yttrande från Kriminalvården.
Av yttrandet framgår att T.O. skött sin kontraktsvård på ett seriöst sätt fram till slutet av september, men att hon från den 19 september och framåt misskött sig så att vårdgivaren den 24 september anmälde henne till övervakningsnämnden. T.O. omhändertogs den 28 september, och den 1 oktober beslutade övervakningsnämnden att återredovisa ärendet till åklagare. Kriminalvårdens bedömning var att T.O. alltjämt var i behov av övervakning.
I det från Stockholms tingsrätt av T.O. i påföljdsdelen fullföljda målet meddelade Svea hovrätt dom den 28 oktober 2008.
Hovrätten (hovrättslagmannen Lee, hovrättsrådet Moreno, referent, och tf. hovrättsassessorn Hill samt två nämndemän) anförde i domen:
T.O. har i första hand yrkat att påföljden ska bestämmas till skyddstillsyn med föreskrift om narkotikaavvänjande behandling och i andra hand att tidigare utdömd skyddstillsyn med särskild behandlingsplan ska avse även nu aktuell brottslighet. Hon har i vart fall yrkat strafflindring.
Åklagaren har anslutningsvis yrkat att T.O. ska ådömas ett längre fängelsestraff och att hela den villkorligt medgivna friheten ska förverkas.
Parterna har bestritt varandras ändringsyrkanden.
T.O. har i enlighet med tingsrättens dom, som inte överklagats i skuldfrågan, gjort sig skyldig till snatteri, brott mot knivlagen och narkotikabrott vid två tillfällen.
Efter tingsrättens dom har T.O. dömts den 12 maj 2008 av Nacka tingsrätt för brottslighet av samma art som i detta mål. Påföljden bestämdes då till skyddstillsyn med särskild behandlingsplan. För det fall att fängelse i stället hade valts som påföljd skulle fängelsestraffets längd ha bestämts till två månader.
Av ett yttrande från Kriminalvårdsmyndigheten daterat den 6 oktober 2008 framgår att övervakningsnämnden den 1 oktober 2008, med anledning av misskötsamhet från T.O:s sida, beslutat att återredovisa ärendet till åklagare för undanröjande av den skyddstillsyn med särskild behandlingsplan som T.O. ådömdes den 12 maj 2008 av Nacka tingsrätt.
I den nu aktuella situationen är påföljdskonkurrensen sådan att hovrätten endast kan döma särskilt till påföljd för de brott som omfattas av den överklagade domen. När det gäller valet av påföljd framgår det, utöver vad som anförts ovan, att T.O. sedan den 1 oktober 2008 genom socialtjänstens försorg är placerad på Narva behandlingshem där hon bl.a. genomgår metadonbehandling.
Även om T.O. åter är föremål för narkotikaavvänjande behandling anser hovrätten, med beaktande av att T.O. nyligen brutit det vårdkontrakt som ingick i behandlingsplanen kopplad till Nacka tingsrätts dom den 12 maj 2008, att förutsättningar inte föreligger för att bifalla T.O:s yrkande om att påföljden ska bestämmas till skyddstillsyn med föreskrift om narkotikaavvänjande behandling eller en behandlingsplan. Fängelse bör i stället väljas som påföljd.
Hovrätten delar tingsrättens bedömning rörande fängelsestraffets längd och tiden för förverkande av den villkorligt medgivna friheten. Tingsrättens dom ska därför fastställas.
Hovrätten fastställer tingsrättens dom.
- - -.
T.O. överklagade och yrkade att den tidigare beslutade skyddstillsynen skulle avse den nu aktuella brottsligheten.
Riksåklagaren bestred ändring av hovrättens dom. I sin svarsskrivelse beskrev Riksåklagaren den i målet aktuella situationen med följande skiss (här utesluten)
T.O. ingav och åberopade ett den 12 juli 2009 dagtecknat utlåtande av docenten i straffrätt Huff.
HD inhämtade nytt yttrande från Kriminalvården.
Målet avgjordes efter huvudförhandling.
HD (justitieråden Deleon, Johnson, Ruiz, Burton och Paul, referent) meddelade den 4 januari 2010 följande dom:
T.O. ska i enlighet med tingsrättens och hovrättens domar, som inte överklagats i skuldfrågan, dömas för snatteri, brott mot lagen (1988:254) om förbud beträffande knivar och andra farliga föremål samt narkotikabrott.
Frågan i HD är vilken påföljd som ska bestämmas för brotten. Av betydelse är då att brotten blivit begångna innan tidigare påföljder till fullo verkställts. Sålunda har T.O. den 7 mars 2007 dömts för försök till stöld m.m. till fängelse åtta månader, ett fängelsestraff som hon blev villkorligt frigiven från den 12 maj samma år. I det nu aktuella målet har domstolarna dömt T.O. för brott begångna under tiden den 25 juni- den 13 augusti 2007 till fängelse två månader som särskild påföljd och förklarat den villkorligt medgivna friheten förverkad till en tid av en månad. Under tiden mellan tingsrättens och hovrättens domar i det här målet dömdes T.O. i ett annat mål för stöld m.m. som särskild påföljd till skyddstillsyn med särskild behandlingsplan. Vid tiden för hovrättens dom i det här målet fanns en ännu ej prövad framställning av övervakningsnämnden om att skyddstillsynen skulle undanröjas på den grunden att T.O. hade allvarligt åsidosatt sina åligganden. I den nu överklagade domen uttalade hovrätten att påföljdskonkurrensen i den aktuella situationen var sådan att hovrätten endast kunde döma särskilt till påföljd. Genom ett beslut den 17 december 2008, efter hovrättens dom, har Nacka tingsrätt undanröjt den tidigare skyddstillsynen och bestämt påföljden till skyddstillsyn med särskild föreskrift om missbruksavvänjande behandling. Övervakningen har pågått till den 17 december 2009 och prövotiden löper till den 17 december 2011.
Bestämmelser om sammanträffande av brott finns i 34 kap. BrB. I 1 § regleras situationen då den som för brott dömts till fängelse, villkorlig dom, skyddstillsyn eller sluten ungdomsvård begått annat brott före domen eller begår nya brott efter domen men innan påföljden till fullo verkställts eller annars upphört. Enligt de närmare föreskrifter som finns i kapitlet får rätten i sådana fall efter omständigheterna förordna att den tidigare utdömda påföljden ska avse också det andra brottet (p. 1), döma särskilt till påföljd för detta brott (p. 2) eller, om den tidigare domen har vunnit laga kraft, undanröja den utdömda påföljden och för brotten döma till påföljd av annan art (p. 3).
Bestämmelserna i 34 kap. BrB är tillämpliga i alla instanser (NJA 1994 s. 143). Det betyder bl.a. att en hovrätt ska bedöma påföljdsfrågan med beaktande av de domar och pågående påföljder som är aktuella när hovrätten gör sitt ställningstagande, även om situationen då är en annan än den som förelåg när tingsrätten gjorde sin bedömning i den överklagade domen. Om det, så som i detta fall, meddelas en dom avseende andra brott mellan tingsrättens dom och hovrättens dom i ett visst mål, ska hovrätten följaktligen beakta den mellankommande domen vid sin tillämpning av 34 kap. BrB, trots att detta inte var aktuellt vid tingsrätten. Vad som vid en tillämpning av 34 kap. 1 § utgör ”den tidigare utdömda påföljden” kan därmed ställa sig olika vid tingsrätt och i hovrätt.
Vid en tillämpning av 34 kap. BrB ska domstolen utgå från det processuella läge som råder vid tiden för det egna avgörandet och ta ställning till påföljdsfrågan så som den då föreligger till bedömande. Bestämmelsen i 34 kap. 1 § BrB hindrar inte att en tidigare utdömd skyddstillsyn får omfatta ytterligare brott av det skälet att övervakningsnämnden eller åklagaren har gjort en framställning om att skyddstillsynen ska undanröjas, när denna framställning inte har prövats av rätten och således inte lett till något undanröjande (jfr 28 kap. 9 § samt i fråga om villkorlig dom de motsvarande bestämmelserna i 27 kap. 6 § BrB).
Det har därför inte funnits något hinder enligt 34 kap. 1 § BrB för hovrätten att låta skyddstillsynen enligt den mellankommande domen avse också de nu aktuella brotten, om så befunnits lämpligt.
Den tidigare skyddstillsynen har emellertid numera ersatts av en ny skyddstillsyn som därmed utgör tidigare utdömd påföljd i den mening som avses i 34 kap. 1 § första stycket 1 BrB. Frågan vid HD:s prövning är om den påföljden, så som situationen nu kan bedömas, ska avse också de brott som T.O. döms för i detta mål. Att skyddstillsynen hänger samman med ytterligare brott som hon har gjort sig skyldig till efter tingsrättens dom i förevarande mål utgör inte något principiellt hinder mot att skyddstillsynen får omfatta också nu aktuell brottslighet, om förutsättningarna för detta vid en samlad bedömning är uppfyllda i det enskilda fallet.
Brotten är inte sådana att de gör ett fängelsestraff oundgängligt. Det ska dock vägas in i bedömningen att T.O. är dömd vid ett stort antal tillfällen för brott av de slag som nu är aktuella och att det följaktligen är fråga om flera återfall. Av utredningen om hennes personliga förhållanden framgår det att brottsligheten är kopplad till ett långvarigt missbruk av droger. Hon är sedan mer än ett år frivilligt placerad vid ett behandlingshem, där hon bl.a. genomgår en behandling med metadon. Utredningen får anses ge stöd för slutsatsen att behandlingen har lett till vissa positiva resultat och att en fortsatt behandling är meningsfull. Bilden är dock inte entydig och T.O. har vid några tillfällen under behandlingstiden återfallit i missbruk och i brott. Återfallen har emellertid snarast betecknats som mindre allvarliga än vad som annars ofta är fallet för den som försöker komma till rätta med ett allvarligt missbruk. Även om återfallen inger betänkligheter får en skyddstillsyn, som ger möjlighet till en missbruksbehandling utan avbrott, likväl anses vara den påföljd som bäst kan bidra till att T.O. avhåller sig från fortsatt brottslighet (30 kap. 9 § BrB).
Det bör därför förordnas att den tidigare utdömda skyddstillsynen ska avse också de nu aktuella brotten. Eftersom det alltjämt finns ett klart övervakningsbehov, bör T.O. på nytt ställas under övervakning. (Jfr NJA 1984 s. 415.)
Med ändring av hovrättens dom förordnar HD med stöd av 34 kap. 1 § första stycket 1 BrB att tidigare utdömd skyddstillsyn (slutligt beslut 2008-12-17 av Nacka tingsrätt, Enhet 2, i mål B 5211-08) ska avse också de nu aktuella brotten.
HD förordnar med stöd av 34 kap. 6 § fjärde stycket jämfört med 28 kap. 9 § andra stycket och 7 § första stycket 2 BrB att T.O. på nytt ska ställas under övervakning och att övervakningen ska pågå till och med den 31 december 2010.
HD:s dom meddelad: den 4 januari 2010.
Mål nr: B 4878-08.
Lagrum: 34 kap. 1 § BrB.
Rättsfall: NJA 1994 s. 143.