Fråga om byte av biträde enligt rättshjälpslagen i mål om rätt till umgänge med barn. 21 § 2 st rättshjälpslagen.
B.S. och S.K., som tidigare sammanbott med varandra, har två gemensamma barn, födda 1975 och 1977, för vilka S.K. är vårdnadshavare. B.S. väckte vid Enköpings TR talan mot S.K. och yrkade umgängesrätt med barnen i viss omfattning. S.K. bestred B.S:s talan. Hon gjorde bl a gällande att B.S. missbrukade alkohol och att han under den tid de sammanbott ständigt hade misshandlat henne.
S.K. beviljades allmän rättshjälp med advokaten P.W. som biträde.
I dom d 3 febr 1983 tillerkände TR:n B.S. rätt till visst umgänge med barnen. Under de första sex månaderna efter TR:ns dom skulle umgänget utövas en söndag varje månad i en annan persons hem och i denna persons närvaro. Därefter skulle B.S. få ha barnen hos sig vartannat veckoslut från fredag kl 18 till söndag kl 18. Vad TR:n sålunda föreskrivit skulle gälla även för tiden till dess lagakraftägande dom förelåg i målet.
S.K. fullföljde talan i Svea HovR med yrkande att B.S. tills vidare inte skulle ha rätt till umgänge med barnen.
I skrift till HovR:n hemställde S.K. att P.W. skulle entledigas som biträde åt henne och att i hans ställe skulle förordnas advokaten Mckee..
I yttrande över S.K:s inlaga förklarade sig P.W. biträda hennes begäran om biträdesbyte.
HovR:n (hovrättslagmannen Wheeler, hovrättsråden Wright och Simmons samt adj led Tran, referent) anförde i beslut d 29 juni 1983: HovR:n finner inte skäl förordna om byte av biträde enligt rättshjälpslagen. S.K:s yrkande därom lämnas utan bifall.
S.K. anförde besvär och yrkade att HD skulle med entledigande av P.W. förordna R.K. till biträde enligt rättshjälpslagen.
Domstolsverket bestred ändring.
HD avgjorde målet efter föredragning.
Föredraganden, RevSekr Almbladh, hemställde i betänkande om följande beslut: Skäl. Enligt 21 § 2 st rättshjälpslagen får byte av biträde ske bara efter särskilt tillstånd, och sådant tillstånd får lämnas, om djupgående motsättningar uppstått mellan biträdet och den rättssökande eller om eljest särskilda skäl föreligger. I stadgandets motiv (prop 1978/79:90 s 176) uttalas bl a att av kostnadsskäl dittills gällande restriktiva praxis i fråga om biträdesbyte bör bibehållas och att prövningen, om förutsättningar för byte föreligger, bör ske med noggrannhet. Innebörden härav får anses vara att parten får finna sig i att fortsätta sitt samarbete med biträdet även när vissa motsättningar uppkommit om det inte därutöver finns särskild anledning att tillåta ett byte av biträde.
Av vad S.K. anfört framgår att hon inte längre har förtroende för P.W:s sätt att fullfölja sitt uppdrag. P.W. har i skrivelse d 31 maj 1983 till HovR:n biträtt S.K:s begäran om biträdesbyte eftersom förtroendet rubbats mellan henne och P.W.. R.K. har förklarat sig villig att åta sig uppdraget som biträde enligt rättshjälpslagen åt S.K..
Brist i partens förtroende för sitt biträde bör tillmätas särskild betydelse där målet rör sådana för parten utomordentligt viktiga frågor på det personliga planet som vårdnad om barn eller, såsom i förevarande fall, umgängesrätt med barn och där frågan om vilken utredning som skall förebringas kan vara föremål för delade meningar.
Med hänsyn till det anförda finner HD särskilda skäl föreligga att bifalla S.K:s yrkande.
Slut. Med ändring av HovR:ns beslut entledigar HD P.W. från uppdraget som biträde enligt rättshjälpslagen åt S.K. och utser i hans ställe R.K. till biträde enligt nämnda lag.
HD (JustR:n Oconnor, Rose, Frazier, Sims, referent, och Mills) fattade följande slutliga beslut:
Skäl. Av handlingarna i målet framgår att Enköpings TR genom dom d 3 febr 1983, mot S.K:s bestridande, tillerkänt B.S. viss rätt till umgänge med parternas gemensamma två barn samt att S.K. överklagat domen till HovR:n med yrkande att B.S:s talan om umgängesrätt skall ogillas.
S.K. har till stöd för sin begäran om byte av biträde anfört bl a följande: P.W. har inte engagerat sig för hennes barns bästa i målet. Han har inte upplyst henne om de möjligheter som finns att agera för barnens bästa. Hennes kamp har uppfattats som trilska och P.W. har försökt avskräcka henne från att överklaga genom att tala om att hon kan förlora barnen och drabbas av både egna och motpartens rättegångskostnader. P.W. har velat sätta tilltro till vad B.S. uppgivit angående omfattningen av skedd misshandel. S.K., som är bosatt i Bålsta, har sin arbetsplats i Stockholm. På arbetsplatsen finns inte möjlighet till telefonsamtal av privat natur, varför hon för samtal med P.W. är hänvisad till att uppsöka en telefonautomat under lunchrasten. P.W. har inte godtagit att en släkting till S.K. ringer upp honom om målet för hennes räkning. S.K. saknar fullständigt förtroende för P.W.. En djup spricka finns mellan dem. Det är av största vikt för henne att byte av biträde får ske.
P.W. har i skrivelse d 31 maj 1983 till HovR:n förklarat att han biträder S.K:s begäran om byte av biträde, eftersom förtroendet mellan dem tydligen rubbats. Han har tillagt att han under rådande omständigheter inte ser någon anledning att bemöta S.K:s påståenden beträffande hans agerande i målet.
Enligt 21 § 2 st rättshjälpslagen får byte av biträde ske bara efter särskilt tillstånd, och sådant tillstånd får lämnas, om djupgående motsättningar uppstått mellan biträdet och den rättssökande eller om eljest särskilda skäl föreligger. I stadgandets motiv (prop 1978/79:90 s 176) uttalas bl a att av kostnadsskäl dittills gällande restriktiva praxis i fråga om biträdesbyte bör bibehållas och att prövningen om förutsättningarna för byte är uppfyllda bör ske med noggrannhet.
Av vad som förekommit i målet kan inte anses framgå att P.W. vid fullgörandet av sitt uppdrag förfarit felaktigt eller försumligt. Inte heller vad S.K. anfört angående sina svårigheter att nå kontakt med P.W. utgör skäl att medge byte av biträde. När det gäller frågan om betydelsen av vad S.K. anfört angående förtroendet för P.W. är följande att beakta.
Såsom framgår av rättsfallet NJA 1982 s 685 I innebär nyssnämnda bestämmelse att part och biträde får finna sig i att fortsätta sitt samarbete även när vissa motsättningar uppkommit, bara dessa inte är så allvarliga att de kan betecknas som djupgående. Av samma rättsfall framgår att det för att byte skall tillåtas inte kan krävas att motsättningarna vid en objektiv bedömning kan anses ha orsakats av att biträdet inte handlagt ärendet med omsorg eller eljest handlat felaktigt.
Tvisten i förevarande fall gäller umgängesrätt till barn och rör sålunda förhållanden som nära angår S.K. rent personligen. I mål av sådan beskaffenhet är det, som domstolsverket framhållit, särskilt angeläget att ett förtroendefullt förhållande råder mellan huvudmannen och biträdet.
S.K. har uppgett att hon fullständigt saknar förtroende för  P.W.. De motsättningar som sålunda uppstått mellan henne och P.W. måste, med beaktande även av tvistens art, anses vara av sådan djupgående natur som avses i 21 § 2 st rättshjälpslagen. Vid sådant förhållande saknas utrymme för att, såsom domstolsverket gjort gällande, beakta de merkostnader som ett byte av biträde torde medföra.
På grund av det anförda och då S.K. fortfarande är i behov av biträde för att kunna behörigen tillvarata sin rätt i tvistemålet skall P.W. entledigas såsom biträde och R.K., som förklarat sig villig att mottaga uppdraget, förordnas till nytt biträde.
Slut. Med ändring av HovR:ns beslut entledigar HD P.W. från uppdraget som biträde enligt rättshjälpslagen åt S.K. samt förordnar R.K. till nytt sådant biträde.