Ett allmänt formulerat avtal hade upprättats mellan en fastighetsägare och en näringsidkare om den senares skyldigheter vid brukandet av en affärslokal. I lokalen fanns en kylanläggning som ett år inte kontrollerades på föreskrivet sätt. Med hänvisning till 4 § köldmediekungörelsen påförde en miljönämnd fastighetsägaren miljösanktionsavgift för denna underlåtelse. Miljödomstolen menade att avtalet inte kunde anses uttryckligen reglera att rapporteringsskyldigheten hade gått över till brukaren, vilket är en förutsättning för att miljösanktionsavgiften ska kunna åläggas denne. MÖD fastställde miljödomstolens dom.
ÖVERKLAGAT AVGÖRANDE
Miljööverdomstolen fastställer miljödomstolens dom.
Fastighets AB Hushagen (bolaget) har yrkat att beslutet om miljösanktionsavgift skall upphävas. Bolaget har utöver vad som anförts tidigare tillagt bl.a. följande. I kommersiella hyresförhållanden gäller lokalhyresavtal ofta under lång tid. I hyresförhållanden har därför i praxis accepterats att hyresvärden generellt äger övervältra ansvaret för icke kända åtgärder och kostnader på hyresgästen, även fast dessa inte preciserats i avtal. I det nu aktuella förhållandet är det civilrättsligt klart mellan parterna att ansvaret för de åtgärder som avses i köldmediekungörelsen åvilar brukaren. Detta borde vara tillräckligt för att ansvaret även i köldmediekungörelsens mening övergått på denne. Vad uttrycket ”uttryckligen” egentligen innebär är inte klarlagt. Den skrivning parterna angett i sitt avtal är tillräckligt tydligt utformad för att uppfylla köldmediekungörelsens krav.
Miljönämnden har förklarat att nämnden inte har något ytterligare att tillföra ärendet.
Vad som förevarit i Miljööverdomstolen föranleder inte till någon annan bedömning än den som miljödomstolen gjort. Miljödomstolens dom skall därför fastställas.
Domen får enligt 23 kap. 8 § miljöbalken inte överklagas.
I avgörandet har deltagit hovrättsråden Gallegos, referent, Vance och Bryant samt hovrättsassessorn Vazquez. Enhälligt.