En boendeförälder har inte ansetts ha ett rättsligt intresse av att få en kostnadsfördelning beträffande umgängesresor fastställd i domstol när det primära betalningsansvaret för sådana kostnader låg kvar hos umgängesföräldern.
C.R. väckte talan mot J.E. och yrkade bl.a. att hon skulle tillerkännas ensam vårdnad om parternas gemensamma barn. Sedan J.E. framställt ett yrkande om att barnet skulle ha rätt till umgänge med honom framställde C.R. ett yrkande om att parterna skulle dela på kostnaderna om 1 500 kr för C.R:s resor tur och retur med anledning av barnets umgänge med J.E.
Tingsrätten (rådmannen Torres) anförde i beslut den 12 januari 2016 bl.a. följande.
Parterna har ett gemensamt ansvar för att se till att beslutade umgängen blir av. Detta gäller både praktiskt och ekonomiskt. C.R:s yrkande att R.E. ska stå för hälften av reskostnaden bifalles därför. Det är dock inte något villkor för att ett umgänge ska äga rum. För att markera detta beslutas att R.E. ska ersätta C.R. för reskostnaden först efter det att umgänget har blivit av.
2. R.E. och J.E. ska ha rätt till umgänge med varandra […].
4. R.E. ska stå för hälften av kostnaderna för resor i samband med umgänge mellan honom och barnet med 750 kr per umgängestillfälle, att utbetalas till C.R. efter det att umgänget har ägt rum.
R.E. överklagade tingsrättens beslut och yrkade att hovrätten skulle befria honom från ålagt kostnadsansvar.
C.R. bestred ändring av tingsrättens beslut.
Hovrätten (hovrättsråden Smith och Zamora samt tf. hovrättsassessorn Stafford, referent) anförde i beslut den 29 februari 2016 bl.a. följande.
Av 6 kap. 15 b § föräldrabalken följer att den förälder som barnet bor hos (boendeföräldern) ska ta del i kostnaderna för de resor som föranleds av barnets behov av umgänge med den andra föräldern (umgängesföräldern). Det primära kostnadsansvaret för umgängesresor ligger alltså på umgängesföräldern (se prop. 1997/98:7, s. 71 f.). Förutsatt att en annan fördelning av kostnadsansvaret inte är avtalad mellan parterna eller tidigare förordnad av domstol kan, enligt hovrättens mening, en boendeförälder inte anses ha ett rättsligt intresse av att få en kostnadsfördelning fastställd.
C.R. är boendeförälder och R.E. umgängesförälder. I målet har varken gjorts gällande att parterna avtalat om en kostnadsfördelning beträffande umgängesresor eller att domstol tidigare förordnat om det. Tingsrättens beslut om kostnadsfördelning ska därför undanröjas och C.R:s yrkande om detsamma avvisas.
Hovrätten undanröjer vad tingsrätten förordnat om kostnadsfördelning mellan parterna beträffande umgängesresor (punkten 4 i tingsrättens beslut) och avvisar C.R:s yrkande om detsamma.
Hovrättens beslut meddelat: den 29 februari 2016.
Mål nr: Ö 866-16.
Lagrum: 6 kap. 15 b § föräldrabalken.
Litteratur: Prop. 1997/98:7, s. 71 f.