Gotlands tingsrätt beslutade den 28 oktober 2005 att anordna godmanskap enligt 
11 kap. 4 § föräldrabalken
 (FB) för E.N. Godmanskapet avsåg att bereda E.N. hjälp med att bevaka sin rätt, förvalta sin egendom och sörja för sin person. Till god man förordnades G.Å.
I en anmälan, som kom in till JO den 26 maj 2009, framförde B.S. klagomål mot Överförmyndarnämnden i Gotlands kommun. Klagomålen avsåg bl.a. handläggningen av en begäran om handlingsutlämnande. B.S. anförde i denna del i huvudsak följande. Den 19 november 2007 begärde hon i egenskap av ombud för E.N., att få ta del av samtliga handlingar i E.N:s akt. Den 6 december 2007 fick hon del av vissa handlingar i akten. Den 11 december 2007 begärde hon att även få ta del av resterande handlingar. Hennes begäran därom har inte besvarats.
B.S. anförde därutöver bl.a. följande. Tidigare överförmyndaren Morris lovade vid ett möte den 12 september 2007 att den gode mannen G.Å. skulle få ”någon vid sin sida” som kunde intyga att hon fullgjorde sin redovisningsskyldighet, men först i beslut den 18 respektive den 19 december 2007 förordnade nämnden en ytterligare en god man för E.N.
B.S. framförde även klagomål mot bl.a. nämndens agerande i samband med en fastighetsförsäljning.
B.S. bifogade ett flertal handlingar till sin anmälan.
Överförmyndarnämndens akt avseende E.N. begärdes in och granskades. Ärendet remitterades därefter till överförmyndarnämnden för yttrande i fråga om vad B.S. anfört bl.a. om utlämnande av handlingar och förordnande av ytterligare en god man. Yttrandet skulle även avse frågan om diarieföring av inkommande och upprättade handlingar.
God man G.Å. förordnades som god man för E.N. av Gotlands tingsrätt 2005-10-28. Relationen mellan god man och huvudman fungerade utmärkt. Hur fastighetsförsäljning skulle gå till fanns nedskrivet sedan tidigare av E.N. När försäljningen ägde rum undertecknade E.N. själv kontraktet, inte god man, varför överförmyndaren inte har godkänt någon försäljning. Efter fastighetsförsäljning och auktion av diverse lösöre började ryktena gå på bygden att E.N. blivit lurad.
I samband med ett tjänsteärende i Klintehamn den 19 april 2007, besökte handläggaren Morris E.N. – – –. Anledningen var att E.N:s goda vänner signalerat att E.N. inte litade på god man och att hon inte fick någon information om sin ekonomi. Talade om för E.N. att hon gärna får byta god man om hon vill. E.N. sa att hon är så nöjd med Sanders, den enda jag litar på. Frågade om hon ville ha kopior på det som ligger i hennes akt hos oss, årsredovisning osv. Nej, sa E.N., vad skall jag med det till.
Den 12 september 2007 samlades E.N:s två goda vänner U.G. och B.S., god man G.Å., ordförande Becker och Morris till ett möte – – –. Syftet med mötet var att försöka reda ut de oklarheter som fanns. God man har förklarat för E.N. flera gånger hur hennes ekonomi ser ut. U.G. säger att E.N. inte vet något om sin ekonomi, ord mot ord. E.N. var dement men hade sina klara stunder emellanåt. Under mötet kom vi fram till att god man kanske skulle ha någon utifrån med sig när hon förklarar för E.N. Detta för att nästa gång E.N. säger att hon inte vet något skulle man kunna ta kontakt med den som närvarat vid informationen.
Beslutet att förordna en extra god man var förhastat, mycket beroende på den alltmer infekterade omgivningen kring E.N. Vi borde i stället ha gjort ett tillfälligt byte vad beträffar bevaka E.N:s rätt. Enligt Gotlands tingsrätts tjänsteanteckning 2008-04-18 diskuteras om E.N. är i behov av förvaltarskap då hon påverkas av utomstående personer. Handläggaren Morris meddelar per telefon 2008-04-21 till Gotlands tingsrätt att E.N. nu får vara ifred och att förvaltarskap inte är aktuellt. Gotlands tingsrätt avvisade överförmyndarnämndens anhållan om god man enligt protokoll 2008-06-24.
B.S:s krav på att få ut handlingar efter samtal med Becker sändes till hennes sommaradress på Gotland. När hon kontaktade Morris gjordes nya kopior som sändes till hennes fastlandsadress. Trots B.S:s påstående att hon inte fått de handlingar hon begärt hänvisar hon i ett brev till överförmyndarnämnden att när det gäller fastighetsförsäljningen kan hon, efter genomgång av handlingarna konstatera följande. Enligt avtal den 4 april 2005 skall fastigheten överlåtas för en köpeskilling motsvarande taxeringsvärdet jämte 25 %. Hon hänvisar även till läkarintyget som visade ”klara tecken på en begynnande demens”. – – –
Då det gäller inkommande handlingar är en del av B.S:s bilagor lösryckta från hophäftade handlingar. Överförmyndarnämnden är medveten om att fem handlingar har fel diarienummer. Anledningen är att det har kopierats många handlingar fram och tillbaka, vilket naturligtvis inte är någon ursäkt.
E.N. avled i mars 2009 men har fortfarande inte kunnat gravsättas på grund av att dom ”goda vännerna” varit behjälpliga med ett nytt testamente.
Becker meddelar Morris den 5 december 2007 per telefon att han har haft kontakt med B.S. Hon har lovat att när Padilla avlider kommer hon att ställa till det. Anmälan till länsstyrelsen, JO med flera. Hon har även begärt in material från JO som rör Morris.
B.S. yttrade sig över remissvaret.
Inledningsvis vill jag framhålla följande. B.S:s klagomål avser delvis händelser som ligger mer än två år tillbaka i tiden. JO bör emellertid enligt de regler som gäller för JO:s verksamhet inte utreda händelser eller förhållanden som ligger mer än två år tillbaka i tiden om det inte finns särskilda skäl för det. Jag anser inte att det finns sådana skäl i detta fall. Jag kommer därför inte att uttala mig om de förhållanden som B.S. anmärkt på som ligger mer än två år tillbaka i tiden.
Förordnandet av ytterligare en god man
Enligt 11 kap. 4 och 7 §§ FB prövas ansökningar om anordnande av godmanskap och förvaltarskap av rätten.
När omständigheterna motiverar det kan enligt 
11 kap. 13 § FB
 flera gode män eller förvaltare förordnas för den enskilde. Av förarbetena till bestämmelsen framgår att om frågan uppkommer i samband med att rätten anordnar ett godmanskap eller förvaltarskap, är det rätten som tar ställning till hur många gode män eller förvaltare som ska förordnas. Om frågan uppkommer senare, är överförmyndaren ensam behörig att ta ställning i saken (se 
prop. 1993/94:251 s. 200
). – Enligt 
19 kap. 2 § första stycket FB
 ska vad som är föreskrivet om överförmyndare även gälla överförmyndarnämnd. (Gotlands kommun har sedan den 1 januari 2007 en överförmyndarnämnd).
Som nämnts inledningsvis beslutade Gotlands tingsrätt i oktober 2005 att anordna godmanskap för E.N. samt förordnade G.Å. som god man för E.N. I december 2007 förordnade nämnden interimistiskt även Wright som god man för E.N. Den 19 december 2007 ansökte nämnden om att Gotlands tingsrätt skulle förordna ytterligare en god man för E.N. och anförde bl.a. att nämnden i avvaktan på tingsrättens slutliga beslut hade fattat ett interimistiskt beslut i saken. I beslut den 24 juni 2008 avvisade Gotlands tingsrätt nämndens ansökan om förordnande av ytterligare en god man.
Om en person, som i förevarande fall, har en god man men omständigheterna motiverar att fler gode män förordnas, är överförmyndaren ensam behörig att ta ställning i saken. Jag har således inga formella invändningar mot nämndens åtgärd att interimistiskt förordna ytterligare en god man. Det saknades dock anledning för nämnden att hos tingsrätten ansöka om att det skulle förordnas en god man för E.N. I stället ankom det på nämnden att efter det interimistiska beslutet också fatta ett slutligt beslut i saken. Så gjordes emellertid inte i förevarande fall. Handläggningen tyder enligt min uppfattning på bristande kunskaper om 
föräldrabalkens
 regler om handläggningen av ärenden om god man. Därutöver kan noteras att nämndens beslut inte var försett med någon underrättelse om hur beslutet kunde överklagas (jfr 
21 § förvaltningslagen
, 1986:623). Nämnden förtjänar kritik.
Utlämnande av handlingar
Enligt 2 kap. 12 
tryckfrihetsförordningen
, TF, ska en allmän handling som får lämnas ut – som alltså inte omfattas av någon sekretessbestämmelse – på begäran ”genast eller så snart det är möjligt” på stället utan avgift tillhandahållas den som
JO har vid flertalet tillfällen uttalat att besked i en fråga som rör utlämnade av allmänna handlingar bör lämnas samma dag som framställningen gjorts. Någon eller några dagars fördröjning kan dock godtas om en sådan fördröjning är nödvändig för att myndigheten ska kunna ta ställning till om den efterfrågade handlingen är allmän och offentlig. Härtill kommer att ett visst dröjsmål är ofrånkomligt om framställningen avser eller fodrar genomgång av ett omfattande material.
Överförmyndarnämnden har i sitt remissvar till Brady anfört att nämnden skickade kopior av begärda handlingar, först till B.S:s adress på Gotland och därefter till hennes adress på fastlandet. Av akten framgår att handlingar skickades till fastlandsadressen den 5 december 2007, men det är oklart när handlingarna skickades till B.S:s adress på Gotland. Jag kan därför inte uttala mig om huruvida överförmyndarnämnden handlade B.S:s först framställa begäran om handlingsutlämnande med erforderlig skyndsamhet. Jag har inte heller underlag för att uttala mig om huruvida det var korrekt av nämnden att skicka handlingarna till adressen på Gotland eller om B.S. redan vid detta tillfälle fick kopior av samtliga handlingar i akten.
Av akten framgår dock att B.S. i en handling som inkom till nämnden 11 december 2007 gav uttryck för att nämnden enligt hennes uppfattning inte hade skickat henne kopior av samtliga de handlingar som hon hade begärt att få del av. B.S. preciserade därför vilka handlingar som hon önskade få skickade till sig. I en skrivelse som inkom till nämnden den 1 februari 2008 påminde hon därefter om sin begäran om handlingsutlämnande. Såvitt framgår av överförmyndarnämndens akt vidtogs inte någon åtgärd med anledning av B.S:s förfrågan i denna del.
Överförmyndarnämnden har i sitt remissvar till JO lyft fram omständigheter som enligt nämndens uppfattning talar för att B.S. har fått ta del av begärda handlingar. Den omständigheten att en enskild enligt myndighetens uppfattning redan kan ha fått del av begärda handlingar utgör emellertid inte något godtagbart skäl för att underlåta att behandla en ny framställan om att åter få ta del av handlingarna. Det som nämnden anfört i denna del är därför inte relevant. Överförmyndarnämnden förtjänar allvarlig kritik.
Diarieföring
Enligt huvudregeln i 
5 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)
 ska allmänna handlingar registreras så snart de har kommit in eller upprättats hos en myndighet. Av 5 kap. 2 § följer att det av registret som huvudregel ska framgå datum då handlingen kom in eller upprättades, diarienummer eller annan beteckning handlingen fått vid registreringen, i förekommande fall uppgifter om handlingens avsändare eller mottagare, och i korthet vad handlingen rör. I fråga om allmänna handlingar för vilka sekretess inte gäller får dock registrering underlåtas
Vid genomgång av akten i E.N:s ärende har jag noterat att vissa handlingar inte har registrerats på dagboksbladet. Vidare har handlingarna endast i undantagsfall försetts med ärendenummer på själva handlingen. Det är inte möjligt att via diarienummer eller annan beteckning härleda handlingarna till dagboksregistret.
Skyldigheten att registrera allmänna handlingar har tillkommit för att säkerställa rätten till insyn. För att detta syfte ska tillgodoses måste diariet vara utformat så att det är möjligt även för enskilda att via registret få en korrekt uppfattning om vilka handlingar som finns i akten. Det är inte möjligt i förevarande fall. Underlåtenhet att diarieföra samtliga handlingar medför att det inte går att avgöra om alla handlingar finns bevarade i akten. Dessa brister är av den arten att nämnden förtjänar kritik.
Vad B.S. anfört i övrigt föranleder inte något uttalande från min sida.
Ärendet avslutas.