Betydande olägenhet för konferensverksamhet (avslag)
Not 50. Ansökan av Åkeshovs Konferensforum AB om rättsprövning av ett beslut om antagande av detaljplan. - Kommunfullmäktige i Stockholms kommun beslutade den 20 januari 2003 att anta detaljplan för del av Hansen 1:1 inom stadsdelarna Nockebyhov och Åkeshov. Planområdets östligaste del omfattades av detaljplan för Judarnskogen m.m., antagen år 1994, och var i den planen avsatt som parkering. Den övriga delen av planområdet omfattades av en år 1933 fastställd plan för stadsdelen Ängby och var i den planen avsatt som område som inte fick bebyggas annat än med byggnad som var avsedd att bevaras på grund av sitt kulturhistoriska värde. Området för den nya planen var i huvudsak avsatt som kvartersmark för uppstallning av hund och katt med byggrätter om 530 kvm för huvudbyggnad och 400 kvm för stallängor och rastgårdar. - Kommunfullmäktiges beslut överklagades av bl.a. Åkeshovs Konferenscentrum AB.Länsstyrelsen i Stockholms län (2003-04-04) avslog överklagandet med följande motivering. Den i planen medgivna bebyggelsen kommer på grund av sin perifera placering i förhållande till Judarnskogen och på grund av sin lokalisering till mark där bebyggelse funnits tidigare inte att påtagligt skada naturmiljön och är därmed tillåtlig enligt 3 kap 6 § miljöbalken. - Planförfarandet har inte pågått under längre tid än att planen fortfarande är aktuell och kan godtas utan att samråd och utställning sker på nytt. - För konferensverksamheten på Åkeshovs konferensforum bör bullerpåverkan från hundskall i planområdet bli så nedsatt av bullerplanket och så blandad med trafikbullret från väg, tunnelbana och närbelägen depåverksamhet att hundskallet inte kan väntas medföra betydande olägenheter för konferensverksamheten. - Åkeshofs Konferensforum AB och en ideell förening överklagade länsstyrelsens beslut. Regeringen (2003-10-09, Miljödepartementet) avslog överklagande och yttrade. Planen medger en huvudbyggnad i ett plan och stallängor med rastgårdar. Enligt planbestämmelserna får buller från fläktinstallation m.m. inte vara störande för omgivningen. Rastgårdsområdet skall omgärdas av bullerplank med en minsta höjd av 1,8 m. Av handlingarna i övrigt framgår bl.a. att mellan intilliggande slottsbyggnader och det planerade hundstallet finns två trädbevuxna höjder. - Av handlingarna framgår vidare att kommunen har gjort bedömningen att en etablering av hundstall inte omintetgör pågående huvudverksamhet inom Åkeshov 1:1 eller möjlighet till framtida utbyggnad. Möjligheterna bedöms som mycket goda att tillgodose det framtida utvecklingsbehov som Åkeshofs Konferensforum har. - Med hänsyn till vad som framkommit finner regeringen att verksamheten vid hundstallet inte kan anses innebära sådana olägenheter för klagandena att planen av det skälet inte kan godtas. Vad klagandena anfört utgör inte heller i övrigt skäl att upphäva antagandebeslutet. - Åkeshofs Konferensforum AB ansökte om rättsprövning av regeringens beslut och anförde bl.a. följande. Detaljplanen medförde betydande olägenheter för Åkeshof slotts konferensverksamhet och stred därmed mot 3 kap. 2 § plan- och bygglagen (1987:10). Den stod också i strid med den detaljplan som gällde för Judarnskogens naturreservat, eftersom det i denna plan bl.a. angavs att ingrepp såsom bebyggelse kunde skada områdets naturvärden. Vidare hade kommunen inte iakttagit likabehandlingsprincipen. Bolaget anhöll under år 2002 om att i samband med en ombyggnation få placera en tillfällig annexbyggnad med hotellrum på en närliggande husgrund. Kommunen avslog ansökan med hänvisning till att byggnaden skulle hamna närmare än 200 meter till angränsande ridstall. Detta kan jämföras med att man nu i den antagna detaljplanen godtar att hundstallet placeras ca 75 meter från en permanent hotellrumsbyggnad. - Regeringsrätten (2004-03-16, Thompson, Dexe, Stark, Ibarra): Skälen för Regeringsrättens avgörande. Enligt 1 § lagen (1988:205) om rättsprövning av vissa förvaltningsbeslut skall Regeringsrätten på ansökan av enskild part i ett sådant förvaltningsärende hos regeringen som rör något förhållande som avses i 8 kap.2 eller 3 §regeringsformen pröva om avgörandet i ärendet strider mot någon rättsregel på det sätt som sökanden angett eller som i övrigt klart framgår av omständigheterna i ärendet. Rättsprövningen innefattar, förutom ren lagtolkning, även sådana frågor som faktabedömning och bevisvärdering samt frågan om beslutet strider mot kraven på saklighet, opartiskhet och allas likhet inför lagen. Prövningen omfattar också fel i förfarandet som kan ha påverkat utgången i ärendet. Om de tillämpade rättsreglerna är så utformade att myndigheten har en viss handlingsfrihet vid sitt beslutsfattande omfattar rättsprövningen frågan om beslutet ryms inom handlingsfriheten (prop. 1987/88:69 s. 23-25 och 234). - De i målet tillämpliga bestämmelserna i plan- och bygglagen är allmänt hållna och ger myndigheterna ett förhållandevis stort utrymme för bedömningar. Vad sökanden anfört beträffande den aktuella detaljplanen och dess konsekvenser visar inte att regeringen vid beslutsfattandet skulle ha felbedömt fakta eller överskridit gränserna för det handlingsutrymme som föreligger i planärenden eller att det vid handläggningen förekommit något fel som påverkat utgången i ärendet. Regeringens beslut kan därför inte anses strida mot någon rättsregel på det sätt som sökanden angett. Det framgår inte heller klart av omständigheterna i målet att beslutet på annat sätt strider mot någon rättsregel. Regeringens beslut skall därför stå fast. - Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten förklarar att regeringens beslut skall stå fast. (fd II 2004-02-18, T. Arnold)