Avvisning av överklagande-----En kommunal nämnd hade i ett beslut, rubricerat som råd, angivit att en viss person skulle förbättra befintlig avloppsanläggning före ett visst datum. Nämnden angav också att om åtgärden inte vidtagits innan angivet datum skulle nämnden kunna utfärda vitesföreläggande enligt 26 kap. 9 § miljöbalken. Miljööverdomstolen (MÖD) fann att nämndens beslut kunde uppfattas som bindande med följd att det kunde få verkan enligt sitt innehåll och att beslutet, även om det rubricerats som råd och angetts som inte överklagbart, därför borde vara överklagbart. MÖD upphävde länsstyrelsens och miljödomstolens beslut och förordnade att länsstyrelsen skulle ta upp överklagandet till prövning.
RÄTTEN
CO har överklagat miljödomstolens beslut och yrkat, såsom det får förstås, att Miljööverdomstolen, med upphävande av miljödomstolens och länsstyrelsens beslut, skall förordna att hans överklagande av Miljö- och byggnadsnämndens i Orust kommun (miljö- och byggnadsnämnden) beslut den 6 november 2003 skall tas upp till prövning av länsstyrelsen. CO har till stöd för sitt överklagande anfört i huvudsak detsamma som han tidigare anfört.
Miljö- och byggnadsnämnden har bestritt överklagandet och har bland annat anfört att CO inte redovisat några omständigheter som föranleder ett ändrat ställningstagande i sakfrågan.
Med upphävande av miljödomstolens och länsstyrelsens beslut av den 28 januari 2005 i ärende nr 505-83465-2003 förordnar Miljööverdomstolen att COs överklagande av miljö- och byggnadsnämndens beslut av den 6 november 2003 skall tas upp till prövning av länsstyrelsen.
Frågan Miljööverdomstolen har att pröva är om miljö- och byggnadsnämndens beslut av den 6 november 2003 är överklagbart. Miljööverdomstolen inleder dock med frågan om dåvarande Samhällsbyggnadsnämndens i Orust kommun (samhällsbyggnadsnämnden), vars uppgifter numera övertagits av miljö- och byggnadsnämnden, beslut av den 13 december 2000 var ett överklagbart beslut.
Samhällsbyggnadsnämndens beslut var rubricerat som ”Råd enligt Miljöbalkens (1998:808) 26 kap. 1 § avseende förbättring av enskild avloppsanläggning” och avslutades med texten: ”Då detta beslut utgörs av råd kan det ej överklagas”.
Beslutet har inte givits formen av ett föreläggande och några direkta rättsverkningar synes inte kunna förknippas med det.
Av praxis följer att det inte alltid krävs att ett beslut har självständiga eller direkta rättsverkningar för att kunna överklagas utan att beslut kan vara överklagbara även av den anledningen att de ändå är ägnade att faktiskt negativt påverka någons personliga eller ekonomiska situation (se RÅ 2004 ref. 8 och RÅ 1996 ref. 43).
Samhällsbyggnadsnämnden får i beslutet anses ha redovisat sin inställning att COs avloppsanläggning inte uppfyller lagens krav. Beslutet är vidare formulerat så att CO före ett visst datum skall förbättra befintlig avloppsanläggning. Samhällsbyggnadsnämnden har även angivit att om åtgärder inte vidtagits innan angivet datum kan nämnden utfärda ett vitesföreläggande enligt 26 kap. 9 § miljöbalken.
Miljööverdomstolen finner att samhällsbyggnadsnämndens beslut av den 13 december 2000, genom det sätt på vilket det utformats, var ägnat att uppfattas som bindande med följd att det ändå kunde få verkan enligt sitt innehåll. Så synes det också ha uppfattats av CO. För att den enskildes behov av rättsskydd skall kunna tillgodoses bör ett sådant beslut vara överklagbart. Omständigheterna, att beslutet rubricerats som råd och att det i beslutet angetts att det inte var överklagbart, ändrar inte den bedömningen.
Vad beträffar miljö- och byggnadsnämndens beslut av den 6 november 2003 innefattar det nya ställningstaganden i frågorna om CO överhuvudtaget skall vidta vissa åtgärder och inom vilken tid det skall ske. Mot bakgrund härav och av vad som tidigare anförts finner Miljööverdomstolen att även det beslutet bör vara överklagbart.
Överklagandet skall således bifallas.
Beslutet får enligt 23 kap. 8 § miljöbalken inte överklagas.
Målet föredras varvid miljödomstolen antecknar följande.
Genom delegationsbeslut den 13 december 2000 meddelade miljö- och byggnadsnämnden i Orust kommun råd med hänvisning till bl.a. 2 kap 3 § och 26 kap 1 §miljöbalken om hur CO såsom ägare till fastigheten Klevedal X:X skulle förbättra avloppsanordningen på fastigheten.
Den 6 november 2003 avslog nämnden COs begäran om anstånd med åtgärderna och beslutade att de skall vara vidtagna senast den 1 juni 2004.
CO överklagade nämndens avslagsbeslut till Länsstyrelsen i Västra Götalands län som avvisade överklagandet med motiveringen att nämndens beslut om att lämna råd inte utgjorde ett bindande beslut som gått CO emot, och att det därmed saknades skäl att pröva hans anståndsbegäran.
CO har överklagat länsstyrelsens beslut och yrkat att miljödomstolen beviljar det begärda anståndet.
Såsom länsstyrelsen funnit utgör miljö- och byggnadsnämndens beslut från den 13 december 2000 inget bindande beslut utan endast råd om åtgärder som CO enligt nämnden skall vidta för att förbättra avloppsanläggningen på fastigheten Klevedal X:X. Sådana råd kan inte överklagas. Enligt miljödomstolens mening gäller detta även beslut där rådens tidsfrister förlängs. Länsstyrelsens avvisningsbeslut är alltså riktigt. Överklagandet skall därför avslås.
Miljödomstolen avslår överklagandet.
ÖVERKLAGANDE, se bilaga 2 (Formulär E).
Överklagande senast den 14 mars 2005.