Ansökan av Simon m.fl. om resning i ett ärende ang. uppehållstillstånd m.m
Not 34. Ansökan av Stewart S. m.fl. om resning i ett ärende ang. uppehållstillstånd m.m. - Statens invandrarverk beslutade den 8 oktober 1993 att avslå ansökningar från Stewart S. m.fl. om uppehållstillstånd m.m. och att avvisa dem enligt 4 kap. 1 § första stycket 1 och 2 utlänningslagen (1989:529) med förbud att återvända till Sverige under en tid av två år från beslutet utan tillstånd av verket. Sedan sökandena överklagat verkets beslut avslog Utlänningsnämnden genom beslut den 25 november 1994 överklagandena. I sitt beslut fann nämnden att sökandena inte var att betrakta som flyktingar enligt 3 kap. 2 § utlänningslagen, att det inte förelåg sådana omständigheter som avses i 3 kap. 1 § 3 samma lag och att det inte heller i övrigt fanns humanitära eller andra skäl att bevilja dem uppehållstillstånd. - Utlänningsnämnden beslutade den 13 januari 1995 att avslå en ny ansökan från sökandena om uppehållstillstånd. - I ansökningen yrkade sökandena att Regeringsrätten skulle bevilja resning i det av Utlänningsnämnden den 25 november 1994 avgjorda ärendet. - Till stöd för resningsansökningen anförde sökandena i huvudsak följande. De hade först rest till Norge och ansökt om asyl den 17 januari 1992. Efter att ha fått avslag den 14 juli 1993 reste de till Sverige och ansökte om asyl. De borde omfattas av förordningen (1994:189) om uppehållstillstånd i vissa utlänningsärenden, eftersom de reste in i Sverige från Norge den 6 augusti 1993. Regeringen hade den 5 maj 1994 (Ku93/1437/MP) lämnat ett vägledande beslut beträffande asylsökande, som återvänt till Sverige efter att de erhållit ett avslagsbeslut i Sverige och sökt asyl i ett annat nordiskt land. Regeringen hade velat se de nordiska länderna som ett område vid tillämpningen av de grundläggande humanitära hänsyn som bar upp förordningsbeslutet. De borde därför vara berättigade till uppehållstillstånd i Sverige på grund av de generella riktlinjer som kommit till uttryck i regeringens vägledande beslut, som Utlänningsnämnden inte hade beaktat. Stewart S. hade behandlats för tuberkulos till och med den 6 juli 1994. Han skulle på återbesök i februari 1995 och kontroll skulle ske upp till fem år efter avslutad behandling. Han hade fortfarande hosta och var i behov av medicin. Cross S. och två av barnen var också mycket sjuka. -Regeringsrätten (1995-02-09, Crawford, Saunders, Jackson): Regeringsrätten finner att det i sak inte har framkommit några avgörande nya omständigheter i resningsmålet. Inte heller har Utlänningsnämnden eller Invandrarverket tilllämpat bestämmelserna i utlänningslagen eller i förordningen (1994:189) om uppehållstillstånd i vissa utlänningsärenden på sådant sätt att det föreligger skäl för resning. - Regeringsrätten avslår ansökningen. (fd II 1995-01-31, Wong)