Tingsrätten har i visst fall inte ansetts skyldig att delge föreläggande till käranden att betala tilläggsavgift efter svarandens ansökan om återvinning av utslag. Även fråga om käranden har haft skäligt rådrum att följa föreläggandet.
Kronofogdemyndigheten
Ullfors Bruk Samfällighetsförening (föreningen) ansökte hos Kronofogdemyndigheten om betalningsföreläggande mot G.P. och yrkade att han skulle förpliktas att till föreningen betala visst belopp jämte ränta. Eftersom G.P. inte i rätt tid bestred föreningens talan meddelade Kronofogdemyndigheten utslag i enlighet med föreningens ansökan. Sedan G.P. ansökt om återvinning av utslaget överlämnade Kronofogdemyndigheten målet till tingsrätten för fortsatt handläggning.
Tingsrätten förelade föreningen att senast viss dag - sju dagar senare - betala föreskriven tilläggsavgift. I föreläggandet angav tingsrätten att föreningens talan kunde komma att avvisas och Kronofogdemyndighetens utslag undanröjas om tilläggsavgiften inte betalades. Tingsrätten använde inte något delgivningsförfarande.
Tingsrätten (rådmannen Rodriguez) avvisade i beslut den 17 november 2016 föreningens talan med motiveringen att föreningen inte hade betalat tilläggsavgiften. Tingsrättens beslut meddelades tre dagar efter att kompletteringsfristen hade löpt ut.
Föreningen överklagade beslutet och yrkade, som dess talan fick förstås, att hovrätten skulle upphäva beslutet. Till grund för överklagandet anförde föreningen i huvudsak följande. Medlemmarna i föreningens styrelse bedriver styrelsearbetet på sin fritid. Den tid om sju dagar som angavs i föreläggandet var för kort för att föreningen skulle hinna betala tilläggsavgiften. Föreningen tömmer inte sin brevlåda mer än var fjortonde dag. Förseningen berodde även på sjukdom och anhörigas sjukdom.
Hovrätten (hovrättsråden Williams och Lane samt tf. hovrättsassessorn Jackson, referent) anförde i beslut den 21 mars 2017 följande.
Föreningens talan väcker främst två frågor, nämligen om tingsrättens föreläggande borde ha delgetts med föreningen och om föreningen fått skäligt rådrum - dvs. tillräckligt med tid - att följa föreläggandet.
Av 33 kap. 2 § första stycket rättegångsbalken framgår att om rätten ska underrätta någon om bl.a. innehållet i en handling, får det ske genom delgivning. Delgivning ska användas om det är särskilt föreskrivet eller om det med hänsyn till syftet med bestämmelsen om underrättelse framgår att delgivning bör ske. I övrigt bör delgivning användas bara om det är påkallat med hänsyn till omständigheterna. I förarbetena till bestämmelsen anges att delgivning av ett föreläggande för part att komplettera sin talan vid påföljd av avvisning bör kunna underlåtas om parten har möjlighet att återkomma med en ny och bättre framställning. Om parten däremot inte har den möjligheten kan enligt förarbetena delgivning vara påkallad. Så kan t.ex. vara fallet när ett överklagande eller ett anspråk där preskriptionsrisk föreligger avvisas (prop. 1990/91:11 s. 53).
Det finns enligt hovrättens mening anledning till motsvarande överväganden i ett fall som det nu aktuella när tingsrätten kompletteringsförelägger käranden efter att svaranden ansökt om återvinning av ett utslag (se även RH 2004:11).
I målet har inte framkommit någon omständighet som talar för att föreningen skulle lida någon slutlig rättsförlust vid avvisning av talan i detta fall. Mot denna bakgrund var tingsrätten inte heller skyldig att delge föreläggandet med föreningen.
Om en part enligt rättens beslut ska fullgöra något i rättegången, ska han enligt 32 kap. 1 § rättegångsbalken få skäligt rådrum att göra det. Enligt 33 kap. 1 § sjätte stycket rättegångsbalken ska ändring av adress m.m. anmälas till rätten utan dröjsmål. I kommentaren till den bestämmelsen påpekas att underlåtenhet att göra sådan anmälan kan leda till rättsförluster (Fitger, Rättegångsbalken, 17 februari 2017, Villanueva, kommentaren till 33 kap. 1 § rättegångsbalken). Häri ligger enligt hovrättens mening ett krav på att käranden fortlöpande tar del av post som är adresserad till den av parten uppgivna adressen.
I detta fall var kompletteringsfristen sju dagar efter föreläggandet. Tingsrätten avvaktade därefter ytterligare tre dagar med att meddela beslut om avvisning. Enligt hovrätten är denna tid tillräcklig för att föreningen ska anses ha fått skäligt rådrum att följa föreläggandet.
Föreningen, som har bevisbördan för sitt påstående, har inte åberopat någon bevisning till styrkande av att föreningen haft laga förfall på grund av sjukdom för sin underlåtenhet att i rätt tid följa föreläggandet.
Av dessa skäl ska överklagandet avslås.
2. Hovrätten avslår överklagandet.
Hovrättens beslut meddelat: den 21 mars 2017.
Mål nr: Ö 11025-16.
Lagrum: 32 kap. 1 § samt 33 kap.1 och 2 §§rättegångsbalken.
Rättsfall: RH 2004:11.
Litteratur: Prop. 1990/91:11 s. 53; Fitger m.fl., Rättegångsbalken, 17 februari 2017, Villanueva, kommentaren till 33 kap. 1 § rättegångsbalken.