För sent anförda besvär (i Regeringsrätten, extraordinära besvär)
Not 536. Överklagande av Mendoza ang. rätt till besvär i särskild ordning avseende inkomsttaxering 1987. - Kammarrätten i Jönköping avgjorde genom dom den 8 juni 1993 ett mål angående Smith inkomsttaxering 1987. - Hon överklagade domen i en skrivelse som kom in den 4 februari 1994 men kammarrätten avvisade den 22 februari 1994 överklagandet såsom för sent inkommet. - I Regeringsrätten yrkade Mona- Perez att hennes överklagande av kammarrättens dom den 8 juni 1993 skulle tas upp till prövning i särskild ordning. - Regeringsrätten (1994-09-22, Washington, Taylor, Moss): Skälen för Regeringsrättens avgörande. Kammarrätten har som skäl för sitt avvisningsbeslut anfört att överklagandet, som skulle ha kommit in inom två månader från den dag då Mendoza fick del av kammarrättens dom, kom in för sent. - Mona- Perez har i sitt överklagande till Regeringsrätten anfört att hon var medveten om att besvären inkommit efter den ordinarie besvärstidens utgång och att hon därför anfört besvär i särskild ordning. - Besvär i särskild ordning skall enligt 100 § taxeringslagen (1956:623) anföras inom fem år efter taxeringsåret. Smith skrivelse med yrkande om prövning i särskild ordning kom in till Kammarrätten först den 4 februari 1994 och således efter utgången av tiden för anförande av besvär i särskild ordning beträffande 1987 års taxering. Enär det är uppenbart att Mendoza inte i rätt tid anfört sina besvär i särskild ordning och kammarrätten redan meddelat ett avvisningsbeslut med anledning av för sent anförda besvär, finner Regeringsrätten inte skäl att visa målet åter till kammarrätten för ny prövning. - Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten fastställer kammarrättens avvisningsbeslut. (fd I 1994-09-08, Brennan)