Överklagande av nekad inhibition av bygglovsbeslut ----- Mark- och miljödomstols beslut att inte meddela inhibition i ett överklagat mål rörande bygglov får överklagas särskilt.
RÄTTENHovrättslagmannen Stewart, hovrättsrådet Walter, referent, samt tekniska rådet Matthews
KLAGANDE1. A.B.2. K.B.P.
Ombud: Advokaten Carson
Genom det överklagade beslutet avslog mark- och miljödomstolen ett yrkande om inhibition av det beviljade bygglovet. Mark- och miljödomstolen angav att beslutet endast fick överklagas i samband med talan mot slutligt avgörande.
A.B. och K.B.P. har överklagat mark- och miljödomstolens beslut och anfört bl.a. följande. I propositionen Mark- och miljödomstolar (prop. 2009/10:215, s. 207) anges. ”Såvitt gäller 37 § ärendelagen finns anledning påpeka att såväl beslut om inhibition som beslut om att inte meddela inhibition kan överklagas särskilt”. Möjligheten att överklaga en vägrad inhibition är betydelsefull på grund av tidsåtgången till slutligt avgörande.
1. Mark- och miljööverdomstolen finner att mark- och miljödomstolens beslut att avslå A.B:s och K.B.P:s inhibitionsyrkande får överklagas särskilt.
2. Mark- och miljööverdomstolen meddelar inte prövningstillstånd. Mark- och miljödomstolens beslut står därför fast.
I målet är lagen (2010:921 ) om mark- och miljödomstolar (LOM) tillämplig. Av 5 kap. 1 § nämnda lag följer att i mål som överklagats till mark- och miljödomstol tillämpas lagen (1996:242) om domstolsärenden, om inte annat föreskrivs. När det gäller överklagande av beslut som inte innebär att ärendet avgörs tillämpas därmed 37 § ärendelagen. I punkten 3 i den bestämmelsen anges att överklagande får ske särskilt när domstolen beslutat i en fråga om säkerställande av det som ärendet gäller eller beslutat att ett överklagat beslut tills vidare inte får verkställas eller i övrigt beslutat tills vidare rörande saken.
I doktrinen har olika uppfattningar förts fram om bestämmelsens avfattning innebär att lagstiftaren har avsett att ett beslut att inte meddela inhibition inte kan överklagas särskilt (se Fitger, Lagen om domstolsärenden (aug. 2004, Zeteo) kommentaren till 37 § samt not 15, jfr. Knight, Inhibition, 1998, s. 291 och 302).
Det kan konstateras att ett beslut att inte meddela inhibition i ett överklagat bygglovsärende före den 2 maj 2011- då LOM trädde i kraft- kunde överklagas särskilt med stöd av 34 § första stycket 3 förvaltningsprocesslagen (1971:291).
Även om det förarbetsuttalande som klagandena har åberopat tar sikte på en lag som inte ändrades i lagstiftningsärendet får det anses stå klart att lagstiftaren åtminstone beträffande mål i mark- och miljödomstolarna haft som utgångspunkt att en särskild reglering inte erfordras i LOM vad gäller överklagande av beslut i fråga om inhibition.
Med hänsyn till det anförda finner Mark- och miljööverdomstolen att det överklagade beslutet får överklagas särskilt.
Det överklagade avgörandet får prövas av Mark- och miljööverdomstolen bara om Mark- och miljööverdomstolen har meddelat prövningstillstånd.
- om det annars finns synnerliga skäl att pröva överklagandet.
Mark- och miljööverdomstolen har gått igenom utredningen i målet och kommit fram till att det inte finns skäl att meddela prövningstillstånd i detta fall.
Beslutet får enligt 5 kap. 5 § lagen (2010:921) om mark- och miljödomstolar inte överklagas.