I en anmälan, som kom in till JO den 17 mars 2009, klagade AA på Överförmyndarnämnden i Hultsfreds kommun och den gode mannen BB. I sin anmälan anförde han bl.a. följande. Den 13 februari 2009 skickade han e-post till BB och efterfrågade information om en utbetalning till honom för ett avslutat godmansuppdrag. En månad senare fick han ett svar från kommunjuristen CC. BB hörde emellertid inte av sig. Den 16 mars 2009 ringde han därför upp henne varvid hon anförde ”varför ska jag svara på din e-post?”
Anmälan remitterades till överförmyndarnämnden för yttrande. Nämndens ordförande DD inkom den 3 april 2009 med ett remissvar, i vilket anfördes bl.a. följande.
BB:s roll gentemot AA har uteslutande varit rollen god man gentemot entledigad god man. BB har sålunda uteslutande agerat såsom företrädare för sin huvudman gentemot AA.
BB är således, i sin roll som god man, inte underkastad förvaltningsrättslig lagstiftning.
Överförmyndarnämnden anser därför inte att den uppkomna problematiken är ett ärende för JO, utan möjligen för överförmyndarnämnden eller möjligen för länsstyrelsen.
AA yttrade sig över remissvaret och bifogade en handling där det anges att BB är handläggare på kommunens ställföreträdarenhet.
Muntliga upplysningar om BB:s anställning inhämtades, varvid kommunjuristen CC uppgav följande. Kommunens ekonomikontor har anställt 1,6 personer (däribland BB) som arbetar på kommunens ställföreträdarenhet. De har anställts som handläggare uteslutande i syfte att förordnas som god man av domstol eller av överförmyndarnämnden och arbetar endast med sina godmansuppdrag. Lön utbetalas av kommunen med avdrag för godmansarvodena.
AA yttrade sig över de uppgifter som BB lämnat.
Under JO:s tillsyn står i princip bara myndigheter och deras anställda. Förmyndare, gode män och förvaltare står däremot inte under JO:s tillsyn. De är uppdragstagare men har inte myndighetsutövande funktioner. I fråga om de som arbetar som gode män på ställföreträdarenheten i Hultsfreds kommun framgår emellertid att deras godmansuppdrag innehas som en uppgift i deras tjänst hos kommunen. Mot den bakgrunden anser jag att jag är oförhindrad att i sak pröva klagomålen mot BB (JO 1991/92 s. 450). 
Förvaltningslagen (1986:223)
 får anses vara tillämplig på de anställda vid ställföreträdarenheten (jfr 
Förvaltningslagen
 med kommentarer, Conner m.fl., 2:a uppl. s. 54).
Av 
4 § förvaltningslagen
 framgår att varje myndighet ska lämna upplysningar, vägledning, råd och annan sådan hjälp till enskilda i frågor som rör myndighetens verksamhetsområde. Hjälpen ska lämnas i den utsträckning som är lämplig med hänsyn till frågans art, den enskildes behov av hjälp och myndighetens verksamhet. Frågor från enskilda ska besvaras så snart som möjligt.
I konsekvens med min uppfattning att 
förvaltningslagen
 var tillämplig i detta fall, anser jag att det ovan nämnda e-postmeddelandet från AA till BB borde ha besvarats av henne på något sätt.
AA och BB har olika uppfattning om vad den sistnämnda yttrade vid det telefonsamtal som ägde rum mellan dem. Jag anser inte att det finns skäl att utreda frågan ytterligare.
Jag vill framhålla att gränsen mellan åtgärder som omfattas av JO:s tillsyn och sådana som inte gör det inte är helt enkel att dra i bl.a. situationer som den här aktuella. Mot den bakgrunden låter jag saken bero med de uttalanden som jag nu gjort.
Ärendet avslutas.