En skriftlig anvisning av domstol om att en planerad huvudförhandling i brottmål skulle avse endast vissa tilltalade har med anledning av besvärstalan av en annan tilltalad i målet ansetts utgöra ett beslut i den mening som avses i 49 kap 6 § RB.
I ett vid Stockholms TR anhängigt mål, det s k La Reine-målet, förde allmän åklagare talan mot bl a T.B. med yrkande om ansvar å denne för medhjälp till brott mot aktiebolagslagen.
TR:n (chefsrådmannen Nöteberg) angav som ett led i förberedandet av huvudförhandling i målet i en skrivelse d 12 juni 1991, som hade rubriken "Planering av La Reine-målet", bl a att den huvudförhandling som skulle inledas d 19 aug 1991 skulle omfatta vissa angivna avsnitt, bland vilka inte ingick avsnitt som berörde T.B..
T.B. anförde besvär mot beslutet i Svea HovR och yrkade, under påstående att TR:ns beslut innebar att målet i vad gällde frågan om hans ansvar onödigt uppehölls, att HovR:n med ändring av TR:ns beslut skulle fastställa att huvudförhandlingen i målet skulle hållas i ett sammanhang.
HovR:n (hovrättslagmannen Hobbs och hovrättsrådet Harris) anförde i slutligt beslut d 28 juni 1991: Det ankommer på domstol att företa mål till avgörande i enlighet med bestämmelserna i RB och under ett måls handläggning kan olika beslut komma att fattas i det avseendet.
TR:ns skrivelse (här avses skrivelsen d 12 juni 1991, som bilagts såsom bilaga A men här uteslutits; red:s anm) innehåller inte något sådant beslut eller annan TR:ns slutligt bestämda faktiska handläggningsåtgärd i målet som T.B. äger rätt att föra särskild talan mot; inte ens på den i 49 kap 6 § RB angivna grunden.
HovR:n avvisar därför besvären.
Referenten, t f hovrättsassessorn Rich, var skiljaktig och anförde: Stadgandet i 49 kap 6 § RB ger part, som menar att ett mål onödigt uppehålls genom ett rättens beslut, rätt att besvära sig däröver. Med rättens "beslut" jämställs annan rättens faktiska, på något sätt dokumenterade, åtgärd (se Gärde s 734 och SvJT 1967 rf s 42). I förevarande fall har TR:n i skrivelsen angivit att huvudförhandling i målet kommer att inledas d 19 aug 1991 i viss närmare bestämd, begränsad omfattning. I de delar av målet som då kommer att bli föremål för huvudförhandling förekommer inte T.B.. Han menar att TR:ns åtgärd medför att målet mot honom onödigt uppehålls. Han har därför - och då TR:ns åtgärd kan få återverkningar så att hans rätt berörs - besvärsrätt enligt 49 kap 6 § RB, varför hans besvär skall prövas i sak.
Det är uppenbart att det är nödvändigt att dela upp handläggningen av detta mycket omfattande mål i olika delar. Efter vilka riktlinjer en sådan uppdelning skall ske måste vara en fråga som helt och hållet ankommer på den domstol som skall avgöra målet, att bestämma. Endast i extrema undantagsfall kan en HovR anses ha anledning att bestämma en TR:s  handläggning av ett vid TR:n pågående mål. Något sådant extremt undantagsfall är inte fråga om här. Det finns dessutom anledning att notera att TR:ns överklagade åtgärd inte nödvändigtvis behöver innebära att prövningen av T.B:s ansvar kommer att skjutas på framtiden. Även om så skulle bli fallet kan TR:ns åtgärd, med hänsyn till det sagda, inte anses innebära att målet i vad det avser prövning av T.B:s ansvar onödigt uppehålls.
T.B. (offentlig försvarare advokaten Daniels) anförde besvär och yrkade att HD skulle visa målet åter till HovR:n.
Riksåklagaren medgav bifall till besvären.
Målet avgjordes efter föredragning.
Föredraganden, Revsekr Johnson, hemställde i betänkande att HD skulle meddela följande beslut:
Skäl. T.B. står under åtal för medhjälp till brott mot aktiebolagslagen. Under TR:ns planering av målets handläggning begärde T.B. i skrift d 6 juni 1991 att huvudförhandlingen för hans del skulle äga rum senast under hösten 1991. TR:n lämnade i skrivelse d 12 juni 1991 anvisning om att den huvudförhandling i målet som skulle påbörjas d 19 aug 1991 avsåg andra tilltalade än T.B.. Huvudförhandlingen är nu inledd och planeras pågå under lång tid, medan prövningen av åtalet mot T.B. är skjuten på framtiden. TR:ns anvisning framstår som en åtgärd av sådant innehåll att den utgör ett beslut i den mening som avses i 49 kap 6 § RB. HovR:n har därför haft att till prövning uppta T.B:s besvärstalan om att målet genom TR:ns åtgärd onödigt uppehålles.
HD:s avgörande. Med undanröjande av HovR:ns beslut att avvisa T.B:s besvär visar HD målet åter till HovR:n för erforderlig behandling.
HD (JustR:n Johnson, Rose, Patel, Gardner och Williams, referent) fattade slutligt beslut i enlighet med betänkandet.