Fråga vid val av påföljd om ungdomsvård skall förenas med ungdomstjänst och om antalet timmar ungdomstjänst när påföljden utgör en tilläggspåföljd.
Allmän åklagare väckte vid Södertörns tingsrätt åtal mot Y.A.M., född 1992, och G.H.D. jämlikt 8 kap. 5 § BrB för rån enligt följande gärningsbeskrivning:
Y.A.M. och Welch har tillsammans och i samförstånd den 30 november 2007 på Albyvägen i Norsborg, Botkyrka kommun, medelst våld och hot som inneburit eller för C.S. framstått som trängande fara stulit C.S. tillhörig mobiltelefon av modell Samsung, värd ca 1 000 kr, 3 000 kr i kontanter, spelkvitton för 500 kr och ett id-kort.
Våldet har närmare bestått i att någon av gärningsmännen först utdelat en spark eller ett slag som träffat målsägandens rygg, till följd varav målsäganden hamnat på marken. Därefter har Y.A.M. slagit av en ölflaska, gjort utfall och utdelat slag med den trasiga flaskan samtidigt som G.H.D. utdelat ett flertal slag och sparkar som träffat målsägandens huvud, rygg och ben. Vidare har Y.A.M. utdelat ett flertal sparkar och slag som träffat målsäganden på kroppen samtidigt som han uppmanat målsäganden att ge honom pengar. Därefter har Y.A.M. och Welch letat igenom målsägandens fickor och tillgripit ovan angivet gods. Till följd av våldet har målsäganden tillfogats smärta, yrsel, bulor i huvudet, känselbortfall, blåmärken och sårskador.
Tingsrätten (ordförande rådmannen Kane) meddelade dom i målet den 26 mars 2008, i vilken åtalet mot Welch ogillades men Y.A.M. dömdes för rån till ungdomsvård och ungdomstjänst 70 timmar.
I domen anfördes beträffande Y.A.M. bl.a. följande.
Y.A.M. är tidigare ostraffad. Y.A.M. var vid gärningstillfället 15 år. För brott som någon begått innan han fyllt 18 år får rätten döma till fängelse endast om det finns synnerliga skäl. Rätten skall i sådant fall i första hand bestämma påföljden till sluten ungdomsvård i stället för fängelse. Vid bedömningen av om det föreligger synnerliga skäl skall hänsyn tas till straffvärdet på Y.A.M:s brott. Vid val av påföljd skall rätten fästa särskilt avseende vid omständigheter som talar för en lindrigare påföljd än fängelse eller sluten ungdomsvård. Straffvärdet för gärningen, om den begåtts av en vuxen person, är fängelse i omkring två år. Om Y.A.M. hade dömts till fängelse skulle straffets längd, med beaktande av Y.A.M:s ungdom, ha bestämts till fem månader. Tingsrätten finner vid en samlad bedömning att det inte föreligger synnerliga skäl att döma Y.A.M. till en frihetsberövande påföljd (jfr NJA 2007 s. 636).
Av utredningen i målet framgår att Y.A.M. har ett vårdbehov och socialnämnden har föreslagit att Y.A.M. skall dömas till ungdomsvård med stöd av socialtjänstlagen i enlighet med ett föreslaget ungdomskontrakt, se domsbilaga 3 (här utesluten; red:s anm.). Av de uppgifter som lämnats vid huvudförhandlingen har framkommit att Y.A.M. numera befinner sig på Bryggan, Södermalm, där han bereds boende och skolgång. Tanken är att Y.A.M:s boende skall lösas på annat sätt men att till dess skall vården vid Bryggan fortsätta. Enligt tingsrätten utgör den föreslagna ungdomsvården en lämplig påföljd för Y.A.M. Emellertid kan, med hänsyn till straffvärdet av brottsligheten, enbart ungdomsvård inte anses tillräckligt ingripande. Ungdomsvården skall därför förenas med 70 timmars ungdomstjänst. Vid bestämmandet av antalet timmar har tingsrätten beaktat att Y.A.M. jämväl döms till ungdomsvård.
- - -.
Såvitt åtalet mot Y.A.M. är i fråga överklagade såväl åklagaren som Y.A.M. i Svea hovrätt.
Åklagaren yrkade att Y.A.M. skulle dömas till ett strängare straff än det som tingsrätten bestämt, sluten ungdomsvård eller ett större antal timmar ungdomstjänst som inte borde förenas med ungdomsvård.
Y.A.M. bestred åklagarens ändringsyrkande och yrkade själv att åtalet mot honom skulle ogillas.
Åklagaren och målsäganden, som liksom i tingsrätten biträdde åtalet i hovrätten, bestred Y.A.M:s ändringsyrkande.
Hovrätten (hovrättsråden Douglas och Ward, referent, tf. hovrättsassessorn Torres och två nämndemän) anförde i dom den 19 augusti 2008, såvitt angår åtalet mot Y.A.M.:
Utredningen i hovrätten är i huvudsak densamma som vid tingsrätten. Hovrätten instämmer i tingsrättens överväganden och slutsatser såvitt avser att det är visat att C.S., medelst våld, har blivit utsatt för ett rån på det sätt som åklagaren påstått samt att Y.A.M. är en av de båda gärningsmännen.
Hovrätten delar tingsrättens uppfattning att brottet har ett straffvärde motsvarande två års fängelse för en vuxen person och instämmer även i bedömningen att det av utredningen framgår att Y.A.M. har ett vårdbehov, att den föreslagna ungdomsvården i och för sig är en lämplig påföljd för honom, men att den måste förenas med ungdomstjänst för att anses tillräckligt ingripande. Vid beaktande av brottets art och straffvärde och då de principer som gäller för beräkning av antalet timmar vid bestämmande av ungdomstjänst som fristående påföljd bör tjäna som vägledning även då ungdomstjänsten utgör en tilläggspåföljd (prop. 2005/06:165 s. 133), finner hovrätten att Y.A.M. ska dömas till ungdomsvård i förening med 130 timmars ungdomstjänst. Då Y.A.M. varit anhållen under tiden 15-18 januari 2008, bör ungdomstjänsten, med tillämpning av 33 kap. 6 § tredje stycket BrB, anses verkställd med - efter avrundning till Y.A.M:s förmån - tio timmar (NJA 2007 s. 636).
- - -.
Hovrätten ändrar tingsrättens dom endast på följande sätt. Det antal timmar under vilka Y.A.M. ska utföra ungdomstjänst fastställs till 130. Ungdomstjänsten ska till en tid av 10 timmar anses verkställd genom det frihetsberövande som han undergått såsom anhållen.
- - -.
Y.A.M. överklagade och yrkade att HD skulle fastställa tingsrättens domslut i påföljdsdelen.
Riksåklagaren bestred ändring.
Målet avgjordes efter föredragning.
Föredraganden, rev.sekr. Fields, föreslog i betänkande att HD skulle meddela följande dom.
I enlighet med hovrättens dom har Y.A.M. gjort sig skyldig till rån och som påföljd skall väljas ungdomsvård i kombination med ungdomstjänst enligt 32 kap. 3 § första stycket 1 BrB. Frågan i målet är vilket antal timmar som ungdomstjänsten skall omfatta.
Det saknas skäl att frångå domstolarnas bedömning att det brott som Y.A.M. begått har ett straffvärde motsvarande två års fängelse för en vuxen person. Eftersom Y.A.M. var 15 år när brottet begicks skulle påföljden ha bestämts till fem månaders fängelse om denna påföljd hade valts.
När den tilltalade döms till ungdomstjänst som fristående påföljd enligt 32 kap. 2 § BrB skall antalet timmar fastställas med ledning av det fängelsestraff som skulle ha dömts ut i det särskilda fallet (se rättsfallet NJA 2007 s. 624). HD fastställde i samma rättsfall antalet timmar ungdomstjänst till 50 och uttalade att ett fängelsestraff skulle ha bestämts till en månad. I NJA 2007 s. 636 bestämdes påföljden till 110 timmars ungdomstjänst varvid HD uttalade att ett fängelsestraff skulle ha bestämts till fyra månader. Mot denna bakgrund torde ett fängelsestraff på fem månader motsvaras av 130 timmars ungdomstjänst när denna används som fristående påföljd.
Även när påföljden enligt 32 kap. 3 § BrB bestäms till ungdomsvård i kombination med ungdomstjänst bör antalet timmar ungdomstjänst fastställas med ledning av det fängelsestraff som skulle ha dömts ut i det särskilda fallet, om fängelse hade valts som påföljd (jfr prop. 2005/06:165 s. 133). För att påföljden vid en helhetsbedömning skall utgöra en proportionell reaktion på brottet måste härutöver beaktas vilken grad av ingripande som påföljden innebär utöver ungdomstjänsten liksom den tilltalades personliga förhållanden. Det är i detta sammanhang av intresse att villkorlig dom enligt rättspraxis generellt anses vara en för den dömde mindre ingripande påföljd än skyddstillsyn, eftersom den villkorliga domen inte är förenad med övervakning och inte heller kan förenas med föreskrifter om behandling. När påföljden bestäms till villkorlig dom med samhällstjänst fastställs därför antalet timmar samhällstjänst utifrån en helhetsbedömning, vilken generellt leder till att ett något högre antal timmar döms ut (se t.ex. rättsfallet NJA 2000 s. 256, jfr även prop. 1997/98:96 s. 90). Någon anledning att anlägga ett annat synsätt när det gäller påföljdskombinationen ungdomsvård med ungdomstjänst föreligger inte.
När påföljden bestäms till ungdomsvård med ungdomstjänst utgör ungdomsvården med dess stödjande och rehabiliterande inslag huvudpåföljden. En förutsättning för att kunna kombinera ungdomsvård med ungdomstjänst är emellertid att det med hänsyn till brottslighetens straffvärde eller art eller den tilltalades återfall i brott behövs för att påföljden i sin helhet skall bli tillräckligt ingripande. Den straffrättsliga reaktionen på brottet kommer således till uttryck främst genom den ungdomstjänst som döms ut. Det förhållandet att den tilltalade även döms till ungdomsvård bör därför generellt endast i liten utsträckning påverka antalet timmar ungdomstjänst. Uppgår det fängelsestraff som skulle ha dömts ut till endast en eller två månader bör antalet timmar ungdomstjänst typiskt sett reduceras i ännu mindre utsträckning. Skulle däremot ungdomsvården vara särskilt ingripande kan det finnas anledning att i något högre grad reducera antalet timmar ungdomstjänst, så att påföljdskombinationen vid en helhetsbedömning utgör en proportionell reaktion på brottsligheten. Även den tilltalades personliga förhållanden kan i särskilda fall påverka beräkningen av antalet timmar ungdomstjänst.
Den ungdomsvård som Y.A.M. ålagts att genomgå kan inte anses särskilt ingripande. Antalet timmar ungdomstjänst som han skall utföra bör därför bestämmas till 110. I beaktande av att Y.A.M. varit anhållen under tiden 15- 18 januari 2008 bör ungdomstjänsten, som hovrätten funnit, anses verkställd med tio timmar.
HD ändrar hovrättens dom endast på så sätt att det antal timmar under vilka Y.A.M. skall utföra ungdomstjänst fastställs till 110. Ungdomstjänsten skall till en tid av 10 timmar anses verkställd genom det frihetsberövande som han undergått som anhållen.
HD (justitieråden Johnson, Webb, Valentine, Blair och Lee, referent) meddelade den 25 mars 2009 följande dom.
Den 1 januari 2007 infördes i 32 kap. BrB nya bestämmelser om påföljder för unga lagöverträdare. I 1 § finns bestämmelser om ungdomsvård, i 2 § om ungdomstjänst, i 3 § om ungdomsvård i förening med ungdomstjänst eller dagsböter samt i 5 § om sluten ungdomsvård.
I likhet med vad som annars gäller är brottslighetens straffvärde en viktig utgångspunkt när det gäller påföljdsbestämningen för unga lagöverträdare. Frågan om en viss påföljd kan tillämpas i det enskilda fallet beror således till stor del på den aktuella brottslighetens straffvärde. När det gäller unga lagöverträdare påverkas dessutom påföljdernas tilllämpningsområde av de generella begränsningar beträffande straffmätning och påföljdsval som gäller enligt 29 kap. 7 § (den s.k. ungdomsrabatten) och 30 kap. 5 § BrB (jfr NJA 2000 s. 314 där det framhålls att den annars gällande presumtionen för fängelse vid straffvärden om ett år eller därutöver inte är tillämplig i de fall straffet skulle bestämmas till under ett år med tillämpning av 29 kap. 7 §).
När det gäller tillämpningsområdet för de i 32 kap. BrB behandlade påföljderna framgår av 5 § att sluten ungdomsvård som huvudregel skall användas för brott som någon begått innan han eller hon fyllt arton år om rätten skulle finna att påföljden borde bestämmas till fängelse med tillämpning av 30 kap. I praktiken innebär detta att tillämpningsområdet för de övriga i 32 kap. behandlade påföljderna i första hand omfattar brottslighet för vilken ett fängelsestraff, med beaktande av straffvärdet och ungdomsrabatten enligt 29 kap. 7 §, skulle bestämmas till kortare tid än ett år.
Vad därefter gäller ungdomstjänst som fristående påföljd framgår av NJA 2007 s. 636 att utgångspunkten för bedömningen av om en sådan påföljd kan anses tillräckligt ingripande är om det fängelsestraff som den tilltalade skulle ha dömts till med beaktande av de nyss berörda faktorerna inte skulle överstiga sex månader. Ungdomstjänst innebär att den unge åläggs att utgöra oavlönat arbete och delta i annan särskilt anordnad verksamhet i lägst 20 och högst 150 timmar.
Ungdomsvård enligt 32 kap. 1 § har samma tillämpningsområde som ungdomstjänst och har inom detta område företräde framför ungdomstjänst. Ungdomsvård är dessutom förstahandsalternativ för brottslighet som skulle ha föranlett fängelse i mer än sex månader men mindre än ett år.
Enligt 32 kap. 3 § får rätten förena ungdomsvård med ungdomstjänst (eller dagsböter) om det behövs med hänsyn till brottslighetens straffvärde eller art eller den unges tidigare brottslighet.
Y.A.M. har dömts för rån. HD finner ingen anledning att avvika från hovrättens bedömning att brottet har ett straffvärde motsvarande två års fängelse för en vuxen person och att påföljden för Y.A.M., som var 15 år när brottet begicks, skulle ha bestämts till fem månaders fängelse om denna påföljd hade valts.
HD delar också bedömningen att Y.A.M. har ett vårdbehov samt att den föreslagna vården är lämplig för honom. Han skall alltså som hovrätten funnit dömas till ungdomsvård.
Frågorna i HD är om denna påföljd bör förenas med ungdomstjänst och i så fall till hur många timmar den bör bestämmas.
Av lagstiftningens utformning får anses följa att presumtionen är att ungdomsvård inte skall förenas med någon tilläggspåföljd. En sådan bör endast komma till användning om det är särskilt påkallat med hänsyn till brottslighetens straffvärde eller art eller den unges tidigare brottslighet. Möjligheten att kombinera ungdomsvård med ungdomstjänst har bl.a. motiverats med att det finns ett behov av att kunna förstärka ungdomsvård för att ge den påföljden ett så brett tillämpningsområde som möjligt och i görligaste mån undvika frihetsberövande påföljder för unga lagöverträdare. (Se prop. 2005/06:165 s. 83.)
Vid prövningen av frågan om ungdomsvård skall förenas med ungdomstjänst bör även vägas in hur ingripande de planerade vårdinsatserna är. Är de planerade åtgärderna av särskilt ingripande slag torde det endast undantagsvis anses vara påkallat med en tilläggspåföljd (jfr a. prop. s. 58). Bl.a. mot den bakgrunden att det kan vara svårt att veta hur omfattande åtgärderna rent faktiskt kommer att bli (jfr 32 kap. 4 § BrB) torde emellertid förutsättningarna för att göra en individualiserad prövning ofta vara förhållandevis begränsade.
När det gäller brottslighetens straffvärde bör som utgångspunkt kunna gälla att en tilläggspåföljd i form av ungdomstjänst normalt inte kan anses motiverad om brottslighetens straffvärde med beaktande av ungdomsrabatten skulle ha föranlett fängelse i mindre än sex månader.
Eftersom det fängelsestraff som Y.A.M. skulle ha dömts till med beaktande av ungdomsrabatten är fängelse fem månader kan straffvärdet i hans fall inte anses utgöra tillräckligt skäl för att förena ungdomsvården med ungdomstjänst. Det rån som Y.A.M. gjort sig skyldig till innefattar emellertid våld och hot av sådant slag att brottets art talar för en tilläggspåföljd. De planerade åtgärderna kan inte anses vara så ingripande att det med hänsyn till dessa inte finns skäl att döma ut någon tilläggspåföljd. HD delar därför hovrättens bedömning att ungdomsvården måste förenas med ungdomstjänst för att påföljden skall anses tillräckligt ingripande.
Frågan är då vilket antal timmar som ungdomstjänsten skall omfatta.
Enligt förarbetena kan vid beräkningen av antalet timmar ungdomstjänst som tilläggspåföljd vägledning sökas i tillämpningen av ungdomstjänst som fristående påföljd (a. prop. s. 133).
När den tilltalade döms till ungdomstjänst som fristående påföljd enligt 32 kap. 2 § BrB skall antalet timmar fastställas med ledning av det fängelsestraff som skulle ha dömts ut i det särskilda fallet. För brott som inte ligger på bötesnivå skall antalet timmar bestämmas till 50 när alternativstraffet är en månads fängelse och därefter med tilllägg om 20 timmar per månad upp till 150 timmar när alternativstraffet är sex månader (se NJA 2007 s. 624 och s. 636 samt a. prop. s. 132). Mot denna bakgrund motsvarar ett fängelsestraff på fem månader - det som skulle ha dömts ut i Y.A.M:s fall - 130 timmar ungdomstjänst när denna används som fristående påföljd.
När ungdomstjänst är en tilläggspåföljd till ungdomsvård gäller inte den nyss redovisade begränsningen att alternativstraffet med beaktande av ungdomsrabatten inte får överstiga fängelse sex månader. För ungdomstjänst som tilläggspåföljd är i stället området över sex månader centralt. När ungdomstjänst utgör en tilläggspåföljd till ungdomsvård bör därför det maximala antalet timmar förbehållas de fall där alternativstraffet med beaktande av ungdomsrabatten är 11 månader (eller högre). Någon helt jämn fördelning är emellertid inte möjlig. Som utgångspunkt torde dock kunna tas att 25 timmar motsvarar en månads fängelse och att antalet timmar ökar med 15 per månad till och med sex månaders fängelse (vilket innebär 100 timmar vid sex månader) och därefter med tio timmar per månad upp till 150 timmar.
Antalet timmar ungdomstjänst för Y.A.M. bör därför bestämmas till 85.
HD ändrar endast på det sättet hovrättens dom att det antal timmar Y.A.M. skall utföra ungdomstjänst fastställs till 85.
HD:s dom meddelad: den 25 mars 2009.
Mål nr: B 3843-08.
Lagrum: 32 kap. 3 § BrB.
Rättsfall: NJA 2000 s. 314, NJA 2007 s. 624 och NJA 2007 s. 636.