Beslut enligt 4 § andra stycket lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård att omhänderta patient för undersökning och beslut att begära polishandräckning enligt 47 § andra stycket 1 samma lag för att undersökning skall kunna genomföras utgör beslut i ärende enligt lagstiftningen om psykiatrisk tvångsvård. De omfattas följaktligen inte av sekretess enligt 7 kap. 1 § sekretesslagen (1980:100).
J.L.. begärde hos Nordöstra sjukvårdsområdet att få ta del av
samtliga fattade beslut avseende omhändertagande enligt 4 § andra stycket lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård (LPT) i samband med vårdintygsbedömning som hade skett vid Läkarjouren Nordost AB under den tid entreprenaden mellan sjukvårdsområdet och bolaget förelegat samt även att få ta del av samtliga inom sjukvårdsområdet med stöd av 47 § LPT gjorda framställningar till polismyndighet om handräckning för att kunna genomföra en undersökning för vårdintyg. - Frågan om utlämnande av handlingarna i fråga hänsköts till myndigheten.
Nordöstra sjukvårdsområdet (1998-02-09) avslog J.L:s begäran med hänvisning till att uppgifterna ej omfattades av undantaget från sekretess i 7 kap. 2 § sekretesslagen. Eftersom det i övrigt inte stod klart att uppgifterna ifråga kunde röjas utan att den enskilde eller någon honom
närstående skulle lida men, kunde uppgifterna inte lämnas ut.
Davis överklagade och vidhöll sin begäran.
Sjukvårdsstyrelsen avstyrkte bifall.
Kammarrätten i Stockholm (1998-07-03, Östberg-Anclow, Pearson) yttrade: Enligt 7 kap. 1 § sekretesslagen (1980:100) gäller sekretess inom hälso- och sjukvården för uppgift om enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon honom närstående lider men. - Enligt 7 kap. 2 § första stycket 1. sekretesslagen gäller sekretessen enligt 1 § inte beslut i ärende enligt lagstiftningen om psykiatrisk tvångsvård eller rättspsykiatrisk vård, om beslutet angår frihetsberövande åtgärd. - I förarbetena till aktuella bestämmelser (prop. 1979/80:2 Del A s. 175 och prop. 1991/92:59 s. 29 f.) uttalas att med frihetsberövande åtgärd avses inte bara beslut om intagning för tvångsvård utan även t.ex. beslut om utskrivning, tillstånd att vistas utanför vårdinrättningens område och återkallande av sådant tillstånd. I förstnämnda proposition (s. 175) uttalas även att beslut som blir offentliga är i allmänhet sådana som kan överklagas till förvaltningsdomstol. Beslut som angår den löpande vården vid sjukhus
eller annan anstalt faller vid sidan om den särskilda regeln om offentlighet för att denna skall vara tillämplig skall beslutet hänföra sig till ett ärende. - Den typ av beslut som Davis efterfrågar innehåller uppgifter som omfattas av sekretessen enligt 7 kap. 1 § sekretesslagen. Besluten kan enligt kammarrättens mening inte anses utgöra sådana beslut som omfattas av undantagsregeln i 7 kap. 2 § första stycket 1. samma lag. Överklagandet skall därför avslås. - Kammarrätten avslår överklagandet.
Kammarrättsrådet Olsson var skiljaktig och anförde följande: Undantaget från sekretess i 7 kap 2 § första stycket 1. sekretesslagen motiveras av att det i fall då undersökning eller vård inte är av frivillig karaktär eller i fall då verksamheten har inslag av myndighetsutövning finns ett särskilt intresse av insyn och kontroll (se bl.a. prop. 1979/80:2 Del A s. 161 och 163). Enligt min mening föreligger samma behov av insyn när en läkare i allmän tjänst, med stöd av 4 § andra stycket LPT fattar beslut för att kunna utföra en
undersökning för vårdintyg eller när han med stöd av 47 § andra stycket 1. samma lag begär biträde av polismyndigheten med att verkställa beslutet. Mot bakgrund härav finner jag att de beslut som Davis efterfrågar omfattas av bestämmelsen i 7 kap. 2 § första stycket 1. sekretesslagen. Det förhållandet att nämnda beslut inte går att överklaga saknar härvid betydelse. Jag anser således att det saknas förutsättningar för att med stöd av 7 kap. 1 § sekretesslagen vägra Davis tillgång till de begärda handlingarna.
Davis fullföljde sin talan.
Prövningstillstånd meddelades.
Regeringsrätten (2000-01-24, Reyes, Holstad, Baekkevold, Porter, Johnson) yttrade: Skälen för Regeringsrättens avgörande. I 7 kap. 1 § första stycket sekretesslagen föreskrivs bl.a. att sekretess gäller, om inte annat följer av 2 §, inom hälso- och sjukvården för uppgift om enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon honom närstående lider men. I 2 § första stycket 1 stadgas att sekretessen enligt 1 § inte gäller beslut i ärende enligt lagstiftningen om psykiatrisk tvångsvård eller rättspsykiatrisk vård om beslutet angår frihetsberövande åtgärd.
J.L:s framställning avser dels beslut enligt 4 § andra stycket LPT att omhänderta patient för undersökning, dels beslut att begära polishandräckning enligt 47 § andra stycket 1 samma lag för att undersökning skall kunna genomföras. Sådana beslut måste anses utgöra beslut i ärende enligt lagstiftningen om psykiatrisk tvångsvård och angå en frihetsberövande åtgärd. De omfattas följaktligen inte av sekretessen enligt 7 kap. 1 § sekretesslagen.
På grund av det anförda skall målet visas åter till Nordöstra sjukvårdsområdets sjukvårdsstyrelse för fortsatt handläggning.
Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten upphäver kammarrättens dom och sjukvårdsstyrelsens beslut och visar målet åter till sjukvårdsstyrelsen för fortsatt handläggning.