Överklagande av A.G. angående inträde i Sveriges advokatsamfund.
Den 10:e. 15.             (Ö 975-19) Överklagande av A.G. angående inträde i Sveriges advokatsamfund.
Sveriges advokatsamfunds styrelse avslog i beslut den 24 januari 2019 ansökan av A.G. om inträde i samfundet.
A.G. yrkade i första hand att HD skulle bevilja henne inträde som ledamot av Sveriges advokatsamfund. Hon yrkade i andra hand att HD skulle förklara att hon har genomgått den utbildning som krävs för inträde som ledamot av Sveriges advokatsamfund och återförvisa ärendet dit för fortsatt prövning.
Styrelsen för Sveriges advokatsamfund avstyrkte bifall till överklagandet.                 HD             ,                 beslut             på förslag av                 föredraganden: Skäl.
A.G. ansökte i april 2018 om inträde i Sveriges advokatsamfund. Till stöd för ansökan åberopade hon att hon genomgått den utbildning som krävs för att bli advokat i Rumänien och prov som visar att hon har tillräckliga kunskaper om den svenska rättsordningen.
Det framgår av utredningen att A.G. har genomgått de praktiska och teoretiska utbildningsmoment som krävs för att avlägga advokatexamen i Rumänien. Hon har emellertid inte avlagt någon advokatexamen där, vilket krävs för att antas som advokat av det rumänska advokatsamfundet.
Sveriges advokatsamfund har avslagit A.G:s ansökan med motiveringen att hon inte har genomgått den utbildning som krävs för att bli advokat i Rumänien.
A.G. har överklagat advokatsamfundets beslut och anfört att det enligt lydelsen av 8 kap. 2 § 3 st. RB är tillräckligt att hon visar att hon genomgått de teoretiska och praktiska utbildningsmoment som krävs för att bli advokat i Rumänien.
Till ledamot av Sveriges advokatsamfund får endast antas den som uppfyller kraven i 8 kap. 2 § 1 st. 1–5 RB. Enligt punkten 2 krävs att den sökande har avlagt de kunskapsprov som är föreskrivna för behörighet till domarämbete (dvs. Svensk juristexamen). I punkten 3 sägs att den sökande måste ha genomgått för advokatverksamhet erforderlig praktisk och teoretisk utbildning.
Enligt 8 kap. 2 § 3 st. RB ska den som har genomgått en utbildning som krävs för att bli advokat i en stat inom Europeiska unionen och som i Sverige genomgått ett prov som visar att han eller hon har tillräckliga kunskaper om den svenska rättsordningen anses uppfylla kraven i 1 st. 2 och 3.
Stadgarna för Sveriges advokatsamfund innehåller antagningskrav som nära ansluter till rättegångsbalkens krav och i vissa avseenden preciserar dessa. Enligt 3 § 1 st. 2 ställs samma krav som i rättegångsbalken på juristexamen. I punkten 3 preciseras utbildningskravet. Det krävs att den sökande under minst tre år på ett tillfredsställande sätt utövat praktisk kvalificerad juridisk verksamhet. Enligt punkten 5 krävs att den sökande har med godkänt examensresultat genomgått av samfundet särskilt anordnad utbildning.
Enligt 3 § 3 st. i stadgarna ska den som genomgått en utbildning som krävs för att bli advokat i en stat inom Europeiska unionen och som i Sverige genomgått ett prov som visar att han eller hon har tillräckliga kunskaper om den svenska rättsordningen anses uppfylla kraven i 1 st. punkterna 2, 3 och 5.
Bestämmelserna i 8 kap. 2 § 3 st. RB infördes som ett led i genomförandet av Europeiska unionens s.k. utbildningsdirektiv. Utbildningsdirektivet har sedermera ersatts av yrkeskvalifikationsdirektivet. Direktiven syftar till att underlätta den fria rörligheten inom unionen genom att möjliggöra för personer som erhållit sina yrkeskvalifikationer i en medlemsstat att få tillträde till samma yrke och utöva detta i en annan medlemsstat med samma rättigheter som dess med-
borgare.
3 st. bygger på en tolkning av utbildningsdirektivet. Den utbildning för advokatyrket som krävs i en annan stat inom Europeiska unionen ska enligt förarbetena godtas här i landet med avseende inte bara på teoretiska utan också på praktiska moment (se prop. 1992/93:64 s. 40 f., jfr även NJA 2000 s. 214). En följd av detta måste anses vara att det krävs att sökanden har fullgjort alla dessa moment i den andra staten.
För att antas som advokat av det rumänska advokatsamfundet krävs, liksom i Sverige, att en advokatexamen har avlagts. En sådan examen ska erkännas här och ersätter då kravet på svensk advokatexamen. Det finns därmed ett krav på att en sökande som utbildat sig till advokat i Rumänien och som begär inträde i Sveriges advokatsamfund har avlagt advokatexamen i Rumänien. Detta innebär inte att högre krav ställs på en sökande med en utbildning från Rumänien än på den som utbildat sig i Sverige.
A.G. har inte avlagt någon advokatexamen i Rumänien. Hennes överklagande ska därför avslås.
HD avslår överklagandet.