Fråga om tillämpning i resningsärende av bestämmelsen om editionsföreläggande i 38 kap. 8 § rättegångsbalken jämförd med 36 kap. 5 § samma balk.
O.R. ansökte den 24 augusti 2001 om resning i ett mål angående grov våldtäkt, m.m., i vilket han dömdes av Göta hovrätt den 29 april 1998 till fängelse sex år. Domen vann laga kraft.
I resningsärendet begärde O.R. i en till HD den 11 januari 2005 inkommen skrift att HD skulle förordna om att han får ta del av dels journalanteckningar som upprättats vid målsägandens samtalsterapi hos A.B., Psyk. mott. Södra Kalmar, Psykiatriska kliniken, Länssjukhuset i Kalmar, från 1995 och fem år framåt, dels rättsintyg/läkarutlåtande från en gynekologisk undersökning av målsäganden som gjordes någon gång efter den 15 januari 1998 vid nämnda sjukhus.
Ärendet avgjordes efter föredragning.
De aktuella handlingarna är allmänna handlingar avseende vilka sekretess gäller enligt 7 kap. 1 § sekretesslagen (1980:100). Där anges att sekretess gäller inom hälso- och sjukvården för uppgift om enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till den enskilde lider men.
Enligt 38 kap. 8 § RB kan rätten, om allmän handling kan antas äga betydelse som bevis, förordna att handlingen skall tillhandahållas. Undantag gäller enligt regelns andra stycke för handling vars innehåll är sådant, att någon, som haft befattning med handlingen, enligt reglerna i bl.a. 36 kap. 5 § andra stycket RB inte får höras om detta. Enligt detta stadgande får läkare, sjuksköterskor, psykologer och psykoterapeuter höras som vittnen om något som i denna deras yrkesutövning anförtrotts dem eller som de i samband därmed erfarit, endast om det är medgivet i lag eller den, till vars förmån tystnadsplikten gäller, samtycker till det.
Utan hinder av det ovan angivna föreligger dock, enligt fjärde stycket i 36 kap. 5 § RB, skyldighet att vittna för andra än försvarare i mål angående brott som avses i 14 kap. 2 § femte stycket sekretesslagen, nämligen brott för vilket inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse i två år. Denna bestämmelse får anses vara tillämplig även i resningsärenden som rör sådana brott.
Resningsärendet gäller bl.a. grov våldtäkt och grovt sexuellt utnyttjande av underårig, brott för vilka är stadgat ett minimistraff om fyra respektive två år. De begärda handlingarna kan antas äga betydelse som bevis i resningsärendet. Något hinder mot att rätten förordnar om att handlingarna skall tillhandahållas föreligger således inte.
HD förordnar att Länssjukhuset i Kalmar skall tillhandahålla domstolen de begärda handlingarna.
HD:s beslut meddelat: den 23 februari 2005.
Mål nr: Ö 3122-01.
Lagrum: 36 kap. 5 § och 38 kap. 8 § RB.