Sedan utmätning skett av gäldenärs andel i fast egendom och av hans andel i pantbrev i egendomen, har vid exekutiv försäljning av hela fastigheten utmätningen av andelen i pantbrevet ej ansetts omfatta tillägg enligt 6 kap 3 § JB. 91 a § UL.
S.J. och hans hustru Valencia var lagfarna ägare till fastigheten (Fastighetsadress, uteslutet här) i Kumla kommun.
Genom dom d 14 maj 1975 ålade Blankenship TR S.J. att till AB Toverums Bruk utge 63 000 kr jämte ränta och kostnader. Domen vann laga kraft. För uttagande av bolagets fordran utmätte kronofogdemyndigheten i Hallsbergs distrikt d 1 juli 1975 S.J:s hälftendel av fastigheten. Samma dag utmätte kronofogdemyndigheten för samma fordran S.J:s hälftendel av två pantbrev i fastigheten, vilka utfärdats av inskrivningsmyndigheten i Hallsbergs domsaga, det ena, på 20 000 kr, d 8 sept 1971, nr 4 705, och det andra, på 21 000 kr, d 1 dec 1971 nr 6 346, i den mån pantbreven inte utgjorde pant för fordran. På yrkande av bolaget beslöt kronofogdemyndigheten d 23 juli 1975 att ta S.J:s hälftendel av fastigheten i anspråk enligt 91 a § UL.
Den 10 okt 1975 förordnade LSt:n i Örebro län enligt 67 § lagen om exekutiv försäljning av fast egendom om indragning av hela fastigheten i det exekutiva förfarandet. Efter besvär av E.J. fastställde Svea HovR LSt:ns beslut, och genom beslut d 28 juni 1976 avslog HD E.J:s begäran om prövningstillstånd.
Vid bevakningssammanträde d 14 okt 1976 upprättade LSt:n (länsassessorn Mitchell) sakägarförteckning av följande innehåll:
I anmärkningar till sakägarförteckningen antecknades vid posterna 3 A och 6 A, att hälftendelen av inteckningarna utmätts för angiven fordran och att S.J:s hälftendel av fastigheten skulle anses utmätt genom kronofogdemyndighetens beslut d 23 juli 1975. Vid posten 7 antecknades att beloppet belastade endast den del av fastigheten som utmätts d 1 juli 1975.
utan förbehåll för nyttjanderätten.
Köpeskillingen utgjorde 225 000 kr. Ränta på handpenning uppgick t o m utbetalningsdagen d 16 nov 1976 till 130 kr 80 öre.
Vid fördelningssammanträde d 11 nov 1976 upprättade LSt:n (Olsson) fördelningslängd, upptagande i posterna 1-6 samma belopp som i sakägarförteckningen. Som poster nr 7 och 8 upptogs följande.
E.J.
och S.J.
anförde i Svea HovR besvär över LSt:ns beslut beträffande sakägarförteckning och köpeskillingsfördelning.
E.J. framställde följande yrkanden i HovR:n: 1. Därest HovR:n inte skulle anse att det av sakägarförteckningen tillräckligt tydligt framgick att posterna 3 A och 6 A blott belastade S.J:s andel och att posterna 3 B och 6 B blott belastade E.J:s andel i fastigheten, yrkades att HovR:n vidtog sådan ändring i sakägarförteckningen att detta förhållande klart framgick. 2. Vidare yrkades sådan ändring i köpeskillingsfördelningen att E.J. för sin andel tilldelades ytterligare 2 376 kr 29 öre. Därvid hemställde E.J. i första hand att sakägarförteckningen ändrades så att de båda för Toverums Bruk upptagna posterna 3 A och 6 A minskades med belopp motsvarande tilläggen 2 318 kr 33 öre resp 2 434 kr 25 öre. I andra hand hemställde hon om ändring endast av fördelningslängden, innebärande överflyttning av beloppet 2 376 kr 29 öre från posten 7 tillkommande Toverums Bruk till den E.J. tillkommande posten 8.
S.J. yrkade att de båda för Toverums Bruk i sakägarförteckningen upptagna posterna 3 A och 6 A minskades med belopp motsvarande tilläggen 2 318 kr 33 öre resp 2 434 kr 25 öre, att beloppen även utgick ur fördelningslängden, att i fördelningslängden Toverums Bruk under posten 7 tilldelades ytterligare 2 376 kr 29 öre och att E.J. under posten 8 erhöll ytterligare 2 376 kr 30 öre.
HovR:n (hovrättslagmannen Lowery, rådmannen Jarvis, hovrättsassessorn Pierce och adj led Silva, referent) meddelade d 5 juli 1978 följande beslut:
De av S.J. i hans besvär framställda yrkandena rör icke S.J:s rätt. HovR:n avvisar på grund härav S.j:s besvärstalan.
Tillägg enligt 6 kap 3 § JB skall enligt 9 § samma kap inte beräknas på ägarhypotek. LSt:n har förty vid upprättandet av sakägarförteckningen och vid köpeskillingsfördelningen rätteligen förfarit. HovR:n lämnar därför E.J:s besvär utan bifall.
E.J. anförde besvär och yrkade bifall till sina i HovR:n framställda yrkanden.
Toverums Bruk bestred ändring.
S.J. förklarade sig inte ha någon erinran mot bifall till E.J:s talan.
HD avgjorde målet efter föredragning.
Föredraganden, RevSekr Dufwa, hemställde i betänkande att HD måtte meddela följande beslut: Skäl. I 91 a § 1 mom UL stadgas, att pant brev i fast egendom får tagas i anspråk genom utmätning hos den intecknade egendomens ägare i den mån pantbrevet inte utgör pant för fordran. Detta innebär, att såväl ägarhypotek som tillägg får utmätas (prop 1971:179 s 48). Som skäl för att tillägg bör få utmätas anförs i lagrummets motiv, att tillägget kan utnyttjas av en andrahandspanthavare för att täcka dennes kapitalfordran och att en utmätningsborgenär måste på samma sätt kunna ta tillägget i anspråk för att få sin fordran täckt, då han i annat fall skulle behöva stå tillbaka för en borgenär, åt vilken fastighetsägaren senare har upplåtit panträtt i andra hand (prop s 33). Då flera personer gemensamt äger en fastighet och ett pantbrev gäller i hela fastigheten, får utmätning för den ene ägarens skuld ske i den andel av pant brevet, som belastar hans andel av fastigheten, i den mån denna andel av pantbrevet inte utgör pant för fordran (jfr Walin- Lorichs, Exekution i fast egendom, luftfartyg m m s 44). De ovan återgivna skälen för att utmätningsborgenär bör få ta tillägg i anspråk är tillämpliga även i sådant fall. Vid utmätning av andel i pantbrev bör alltså motsvarande andel av tillägget till pantbrevet få tas i anspråk. LSt:n har därför förfarit riktigt då den beräknat tillägg på de utmätta andelarna av de under 3 och 6 i sakägarförteckningen och fördelningslängden upptagna inteckningarna.
När andel i fastighet utmätts och hela fastigheten skall säljas på auktion, skall enligt 68 § 2 st lagen (1971: 494) om exekutiv försäljning av fast egendom av sakägarförteckningen framgå, vilka fordringar och rättigheter som belastar varje särskild andel. I motiven till detta lagrum framhålls, att utmätningssökandens fordran och kostnaderna för förfarandet skall tas ut bara ur utmätningsgäldenärens andel (prop 1971: 20 s 280). LSt:n har alltså gjort fel, dels då den lät kostnaderna för förfarandet belasta hela fastigheten i stället för enbart S.J:s andel, dels då den i posten 7 i fördelningslängden tillerkände Toverums Bruk så stort belopp, att detta tillsammans med de övriga poster som belastade S.J:s andel översteg den på denna andel belöpande delen av köpeskillingen. Då E.J. inte vänt sig mot felet beträffande kostnaderna, kan HD inte göra ändring i denna del. Felet rörande posten 7 i fördelningslängden innebar att Toverums Bruk fick 2 376 kr 29 öre för mycket på bekostnad av E.J.. Denna post skall därför minskas med 2 376 kr 29 öre och posten 8 i fördelningslängden ökas med samma belopp.
Slut. Med ändring av HovR:ns beslut bifaller HD E.J:s talan på det sätt, att posten 7 i fördelningslängden fastställes till 52 963 kr 35 öre och posten 8 i samma längd till 57 715 kr 92 öre.
HD (JustR:n Moses, Barry, Harris, Contreras och Gonzales, referent) fattade följande slutliga beslut:
Skäl. I 91 a § 1 mom UL stadgas, att pantbrev i fast egendom får tagas i anspråk genom utmätning hos den in tecknade egendomens ägare i den mån pantbrevet inte utgör pant för fordran. Detta innebär, att såväl ägarhypotek som tillägg enligt 6 kap 3 § JB får utmätas. Som skäl för att tillägg bör få utmätas anförs i motiven till förstnämnda lagrum, att tillägget kan utnyttjas av en andrahandspanthavare för att täcka dennes kapitalfordran och att en utmätningsborgenär måste på samma sätt kunna ta tillägget i anspråk för att få sin fordran täckt, då han i annat fall skulle behöva stå tillbaka för en borgenär, åt vilken fastighetsägaren senare har upplåtit panträtt i andra hand (prop 1971:179 s 33 och 48). Då en fastighet ägs av flera och ett pantbrev gäller i hela fastigheten, får utmätning för en delägares skuld ske i den andel i pantbrevet som belastar hans andel i fastigheten, i den mån denna andel i pantbrevet inte utgör pant för fordran (jfr Weber, Exekution i fast egendom, luftfartyg m m, 1973, s 44). När det gäller frågan, om utmätningen även i sådant fall skall omfatta tillägg, är att märka att ägare av andel i fastighet inte kan pantsätta den andel i pantbrevet som svarar mot hans andel i fastigheten. Anledning saknas då att beräkna tillägg på andelen i pantbrevet. Visserligen kan å andra sidan också sägas att något egentligt hinder inte föreligger mot att beräkna tillägg på andelen likaväl som tillägg beräknas på pantbrevet när utmätningen avser helt pantbrev. En sådan tillämpning kan emellertid leda till förfång för övriga delägare i fastigheten. Med hänsyn härtill får övervägande skäl anses tala för att tillägg inte skall beräknas på andel i pantbrev (jfr prop 1980/81:8 s 355f, 357). LSt:n hade följaktligen ej bort beräkna tillägg på de utmätta andelarna av de under 3 och 6 i sakägarförteckningen och fördelningslängden upptagna inteckningarna.
När andel i fastighet utmätts och hela fastigheten skall säljas på auktion, skall av sakägarförteckningen framgå, vilka fordringar och rättigheter som belastar varje särskild andel. I motiven till 68 § 2 st lagen (1971:494) om exekutiv försäljning av fast egendom framhålls, att utmätningssökandens fordran och kostnaderna för förfarandet skall tas ut bara ur utmätningsgäldenärens andel (prop 1971:20 s 280). LSt:n hade därför bort låta kostnaderna för förfarandet belasta enbart S.J:s andel. Då E.J. inte vänt sig häremot, kan HD inte göra ändring i denna del.
Slut. Med ändring av HovR:ns beslut bifaller HD E.J:s talan på det sätt, att posten 3 A i fördelningslängden fastställes till 10 000 kr och posten 6 A i samma längd till 10 500 kr, i följd varav posterna 7 och 8 skall tillföras vardera ytterligare 2 376 kr 29 öre.