Fråga om godtrosförvärv av panträtt i begagnad bil. Samma krav på aktsamhet har ansetts gälla som vid köp av sådan bil.
H.V. lämnade d 6 juli 1977 in en personbil av märket Mercedes-Benz till Sparks på St Eriksgatan i Stockholm för reparation. Samma dag hyrde H.V. en bil av bolaget längst till d 13 juli 1977. Som säkerhet för sina förpliktelser enligt hyresavtalet pantförskrev han den för reparation inlämnade Mercedes-bilen under uppgift att den tillhörde honom. Hyresbilen återlämnades ej till bolaget.
A.V., som vid den tidpunkt då H.V. lämnade Mercedes-bilen till bolaget var gift med denne, begärde att få ut bilen från bolaget under påstående att den tillhörde henne. Trots att A.V. betalade reparationen av bilen vägrade bolaget att utlämna den till henne och kvarhöll bilen med stöd av H.V:s pantförskrivning som säkerhet för bolagets fordran enligt hyresavtalet med denne.
Efter stämning å bolaget vid Stockholms TR yrkade A.V. att TR:n måtte ålägga bolaget att utan kostnad för henne utlämna Mercedes-bilen till henne.
Till stöd för sitt yrkande anförde A.V. bl a: Äktenskapet mellan henne och H.V. upplöstes i början av 1978. I juli 1977 tog H.V. utan hennes tillstånd hand om den henne tillhöriga Mercedes-bilen. När bilen mottogs av bolaget såsom pant för bolagets fordran å H.V. avseende bilhyra gjordes ingen undersökning rörande äganderätten till bilen. Ej heller H.V:s rätt att förfoga över bilen undersöktes. Bolaget är skyldigt att utlämna bilen till ägaren.
Bolaget bestred A.V:s yrkande och anförde efter redogörelse för H.V:s här ovan inledningsvis redovisade förfaranden bl a: Bolaget kan ej uttala sig om vem som äger bilen. Det vitsordas dock att A.V. var registrerad såsom ägare då bilen mottogs av bolaget. I samband med pantsättningen gjordes ej någon undersökning avseende äganderätten till bilen eller angående H.V:s rätt att förfoga över densamma. Bilen utgjorde giftorättsgods och bolaget gör gällande att H.V. därför hade rätt att pantsätta den. I vart fall skall pantsättningen vara gällande eftersom bolaget i god tro förvärvat panträtten. Bolaget äger därför behålla bilen. Det görs gällande att bolaget ej var skyldigt att närmare undersöka vem som ägde bilen eller huruvida H.V. hade rätt att förfoga över bilen. Den omständigheten att H.V. hade bilen i sin besittning är tillräcklig för att medföra godtrosförvärv av panträtt. Om det slutligen anses att bolaget ej varit i god tro, görs gällande att A.V. förlorat sin rätt att tala å rättshandlingen enligt 6 kap S§ GB.
A.V. genmälde att bolaget genom att brista i sin undersökningsplikt rörande äganderätten till bilen och H.V:s rätt att förfoga över densamma ej kunde anses ha varit i god tro samt att den av bolaget åberopade bestämmelsen i GB ej var tillämplig.
TR:n (tf rådmannen Russell) anförde i dom d 13 mars 1979:
Domskäl. A.V:s påstående om att hon vid tidpunkten för pantsättningen och alltjämt äger den aktuella bilen vinner stöd av vad som ostridigt framgår av innehållet i bilregistret. Det får därför anses visat att hon vid pantsättningen ägde och alltjämt äger bilen. Den omständigheten att bilen utgjorde A.V:s giftorättsgods kan ej ha medfört rätt för H.V. att förfoga över densamma. Av bolagets egna uppgifter framgår, att man vid pantsättningen varken tog reda på eller ens efterforskade vem som ägde bilen eller huruvida H.V. ägde pantsätta fordonet. Bolaget har därmed ej iakttagit sådan aktsamhet, att det äger göra gällande godtrosförvärv av panträtt i bilen. - Bestämmelsen i 6 kap 5 § GB avser fall då make pantsätter lösöre vari den andre maken har giftorätt. I målet har inte ens påståtts att H.V. var ägare av bilen. Bestämmelsen är därför inte tillämplig. - Med hänsyn till det anförda kan bolaget på grund av pantsättningen ej göra gällande någon rätt mot A.V.. Hennes yrkande skall därför bifallas.
Domslut. TR:n förpliktade bolaget att till A.V., utan kostnad för henne, utlämna Mercedes-bilen.
Bolaget fullföljde talan i Svea HovR och yrkade ogillande av A.V:s mot bolaget förda talan.
A.V. bestred ändring.
HovR:n (hovrättslagmannen Guerra, hovrättsrådet Vaughn, hovrättsassessorn Nordling och adj led Rodriguez, referent) anförde i dom d 13 sept 1979:
Domskäl. Bolaget har som grund för sin talan i HovR:n åberopat att bolaget i god tro har förvärvat panträtt i den aktuella bilen. Bolaget har därvid gjort gällande att bolaget inte har haft anledning att anta att H.V. inte var behörig att pantsätta bilen.
Lika med TR:n finner HovR:n att A.V. vid pantsättningen ägde och alltjämt äger bilen samt att H.V. inte har haft rätt att genom pantsättning förfoga över densamma.
När det gäller frågan om bolaget i god tro har förvärvat panträtt i bilen anmärker HovR:n följande.
För att förvärvare av panträtt skall kunna åberopa god tro för sitt förvärv krävs att denne vid pantsättningen iakttar samma mått av aktsamhet beträffande pantsättarens rätt att förfoga över godset som köpare har att iaktta beträffande säljares rätt att överlåta gods. I domstolspraxis har köpare av bilar ålagts en omfattande undersökningsplikt i detta hänseende.
Den nu ifrågavarande pantsättningen har i samband med att bilen har lämnats in för reparation skett genom ett från reparationsöverenskommelsen fristående hyresavtal. Även om sådana avtal är vanligt förekommande i bilbranschen och pantsättare i regel är ägare till eller eljest har rätt att genom pantsättning förfoga över en inlämnad bil, föreligger inte anledning att beträffande pantmottagarens undersökningsplikt sätta kravet lägre än det krav som åvilar förvärvare av en begagnad bil. Bolaget har således inte fått med hänsyn till föreliggande omständigheter utgå ifrån att pantsättaren vid pantsättningen hade rätt att förfoga över godset. Med hänsyn härtill och då det av bolagets egna uppgifter framgår att bolaget varken tog reda på eller ens efterforskade vem som ägde bilen eller huruvida H.V. ägde pantsätta densamma, finner HovR:n lika med TR:n att bolaget inte har iakttagit sådan aktsamhet, att det äger göra gällande godtrosförvärv av panträtt i bilen. TR:ns domslut skall därför fastställas.
Domslut. HovR:n fastställer TR:ns domslut.
Bolaget sökte revision och yrkade att den mot bolaget förda talan måtte ogillas.
A.V. bestred ändring.
Målet avgjordes efter föredragning.
Föredraganden, RevSekr Rexed, hemställde i betänkande att HD måtte meddela följande dom: HD fastställer HovR:ns dom.
HD (JustR:n Cortez, Medina, Marsh, Bennett och Jackson, referent) beslöt dom i enlighet med betänkandet.