Tillstånd för tunneldrivning ----- Tunneldrivning vid järnvägsbygge har inte ansetts vara tillståndspliktig verksamhet enligt miljöbalken, och inte heller följdföretag till vattenverksamhet för vilken tillstånd har sökts. Miljödomstolens tillståndsprövning av sådan verksamhet vars anläggande har prövats i särskild ordning enligt 11 kap. 23 § 2 är begränsad till att avse villkor för verksamheten. Vid denna prövning kan dock alla slags villkor meddelas som avser det tillståndssökta projektet i sin helhet och som i detta fall kan påverka grund- och processvattnet.
RÄTTEN
Hovrättslagmannen Johnson, hovrättsrådet Frederick, referent, miljörådet Soto samt hovrättsråden Hicks och Fisher
Ansökan om tillstånd att bortleda inläckande yt- och grundvatten från tunnel och schakt genom Kalldalsberget m.m. i Örnsköldsviks kommun, Västernorrlands län; nu fråga om inhibition av verkställighetsförordnande, m.m.
Föredraganden anmäler frågan om undanröjande av den överklagade domen och återförvisning av målet samt om inhibition av verkställighetsförordnande. Han anför följande.
Genom den överklagade domen lämnade miljödomstolen Banverket tillstånd att bortleda s.k. processvatten från Bryngeån och Hjältatjärnen, att bortleda inläckande yt- och grundvatten liksom använt processvatten från tunnel och schakt genom Kalldalsberget till nämnda recipienter samt att utföra därmed förbundna arbetsmoment och installationer av pumpar och ledningar. I domen föreskrevs vissa villkor för verksamheten. Miljödomstolen förordnade vidare att tillståndet får tas i anspråk även om domen inte har vunnit laga kraft (verkställighetsförordnande)
Domen har överklagats av Banverket, Naturvårdsverket och B-IW.
Banverket har i första hand yrkat bifall till yrkandet om tillstånd att bortleda allt inläckande grundvatten från tunnel och schakt genom Kalldalsberget, dvs. utan några begränsningar. Banverket har i andra hand yrkat att eventuella begränsningar av den tillståndsgivna mängden skall vara ett årsmedelvärde. Banverket har dessutom framställt ytterligare yrkanden om ändrade villkor.
Naturvårdsverket har yrkat att Miljööverdomstolen skall undanröja domen och återförvisa målet till miljödomstolen för erforderlig handläggning. Till stöd för yrkandet har Naturvårdsverket anfört i huvudsak följande. Prövningen skall omfatta hela tunneldrivningen och därmed sammanhängande verksamhet. Miljödomstolen har på ett felaktigt sätt begränsat prövningen, vilket medfört att en samlad bedömning av vilka villkor om försiktighetsmått, skyddsåtgärder och begränsningar som behövs för att projektet i sin helhet skall kunna genomföras i enlighet med miljöbalkens regler inte har skett. Det fel som har förekommit vid miljödomstolen är av sådan art att skäl för återförvisning av målet föreligger. Ett beslut om undanröjande av domen måste omfatta även verkställighetsförordnandet. Det föreligger dock inte något hinder i sak mot att den i domen tillståndsgivna verksamheten påbörjas.
B-IW har yrkat bl.a. att Miljööverdomstolen lämnar Banverkets ansökan om tillstånd utan bifall samt omedelbart undanröjer verkställighetsförordnandet. B-IW har till stöd för dessa yrkanden sammanfattningsvis anfört följande. Även tunneldrivningen som sådan är tillståndspliktig enligt miljöbalken. Den begränsade prövning som blir följden av Banverkets ansökan om tillstånd att bortleda inläckande yt- och grundvatten bör föranleda att ansökan lämnas utan bifall. Arbetena vid tunnelbygget bör inte tillåtas fortgå innan en fullständig prövning av tunnelbygget enligt miljöbalken kommer till stånd.
Banverket har bestritt motparternas samtliga yrkanden. Enligt Banverket skall inte tunneldrivningen och därmed sammanhängande verksamhet omfattas av prövningen enligt miljöbalken.
Målet föredras i erforderlig omfattning.
Miljödomstolen har funnit att Banverkets planerade tunneldrivning i Kalldalsberget utanför Örnsköldsvik inte är en verksamhet för vilken miljöbalken föreskriver tillståndsplikt och att tunneldrivningen inte heller kan anses som ett följdföretag till den tillståndssökta vattenverksamheten enligt 16 kap. 7 § miljöbalken. Miljödomstolen har därav dragit slutsatsen att tunneldrivningen inte kommer att förhandsprövas på annat sätt än som har skett i den av Banverket fastställda järnvägsplanen och som sker i bygglovsförfarandet.
Miljööverdomstolen gör samma bedömning som miljödomstolen i frågan om vilken verksamhet som i förevarande mål kräver tillstånd enligt miljöbalken. Miljööverdomstolen delar också miljödomstolens uppfattning att tillståndsprövningen på grund av bestämmelsen i 11 kap. 23 § 2 miljöbalken begränsas till att bestämma villkor för verksamheten. Själva tillståndsprövningen vid miljödomstolen har alltså inte varit alltför begränsad. På grund av det anförda avslår Miljööverdomstolen dels Naturvårdsverkets yrkande om undanröjande av domen och återförvisning av målet, dels B-IWs yrkande om inhibition. För den tillståndssökta verksamheten skall dock föreskrivas sådana villkor som kan krävas enligt miljöbalken. Utgångspunkten bör därvid vara att all verksamhet  som Banverket har ansökt om tillstånd till, och som kan påverka innehållet i det grund- och processvatten som släpps ut i Bryngeån och Hjältatjärnen, kan   regleras.  Sålunda kan eventuellt villkorsreglering i större omfattning än som skett genom miljödomstolens dom komma i fråga.
Berörda miljömyndigheter och B-IW bör därför anmodas att yttra sig i frågan om vilka ytterligare villkor som kan behöva föreskrivas för den ansökta verksamheten, samt i förekommande fall vilka kompletteringar av Banverkets ansökan som kan behövas för att Miljööverdomstolen skall ha ett godtagbart underlag för att bedöma behovet av ytterligare villkor och utformningen av sådana.
Miljööverdomstolens beslut får inte överklagas särskilt.