Fråga om ersättning för skada som orsakats genom att en uppgift i en annons inte visat sig vara riktig. Avgörande 1994-04-13; 93-6363
P fick i juli 1993 en tryckt turlista för ett fartyg som gjorde turer till olika hamnar. Av turlistan framgick att sista turen skulle gå den 12 augusti 1993. P reste den 12 augusti med bil från Tjörn till Lysekil för att medfölja fartyget till Stora Kornö. När han kom fram till Lysekil framgick det av ett meddelande att sista turen hade gått den 10 augusti.
P yrkade ersättning för 15 mils bilresa och med 600 kr för en förspilld dag.
Rederiet invände att man ibland när säsongen lider mot sitt slut tvingas inställa resorna eftersom det inte är så många passagerare.
Nämnden anförde:
Enligt en allmänt erkänd rättsgrundsats är erbjudanden som en näringsidkare riktar till allmänheten i annonser, broschyrer etc. inte bindande för honom. Ett sådant erbjudande - ett s.k. utbud -är att betrakta endast som en anmaning till någon annan att lämna ett bindande anbud (se t.ex. Crawford, Avtalsrätt I, 1989, s. 52 och 65 f).
Av det sagda följer att något kontraktsförhållande inte kan anses ha uppstått mellan rederiet, å ena sidan, och P, å andra sidan. En på avtalsrättslig grund vilande förpliktelse för företaget att utge skadestånd till P föreligger därför inte.
Fråga är emellertid om företaget ändå - utanför ett kontrakts-förhållande - kan vara skyldigt att ersätta P för skada.
Den skada för vilken P begär ersättning är en s.k. ren förmögenhetsskada, dvs. ekonomisk skada utan samband med person- eller sakskada. En sådan skada ersätts - utanför kontraktsförhållanden - endast om skadan har vållats genom en brottslig handling (1 kap. 2 § och 2 kap. 4 §skadeståndslagen, 1972:207). En sådan situation är nu inte för handen.
Med hänsyn till det sagda finner nämnden att företaget inte är skyldigt att ersätta P för den påtalade skadan.