Miljösanktionsavgift-----Miljösanktionsavgift har fastställts för underlåtenhet att uppfylla rapporteringsskyldigheten med avseende på resultatet av den årliga kontrollen av köldmedier. Rapporteringsskyldigheten utlöstes av det faktum att anläggningen vid ett kontrolltillfälle innehöll mer än en viss mängd (10 kg), oavsett det faktum att mängden efter detta tillfälle var under gränsen.
ÖVERKLAGAT AVGÖRANDE
Miljööverdomstolen avslår överklagandet.
Agona Fastigheter AB (bolaget) har yrkat att Miljööverdomstolen skall upphäva samhällsbyggnadsnämndens beslut att påföra bolaget miljösanktionsavgift, eller i vart fall sätta ned avgiften till 1 000 kr.
Bolaget har åberopat samma omständigheter till stöd för sin talan som vid miljödomstolen med det förtydligandet att det kylaggregat som betecknats VP 2 i kontrollrapporten av den 11 maj 1999 tömdes på köldmedier i samband med den årliga kontrollen av bolagets kylanläggning denna dag.
Av 11 § Statens naturvårdsverks kungörelse (SNFS 1992:16, omtryck 1997:3) med föreskrifter om kyl- och värmepumpanläggningar innehållande CFC, HCFC och HFC ("köldmediekungörelsen") framgår bl.a. att vid en anläggning med kylaggregat skall, med vissa särskilt angivna undantag, återkommande kontroll genomföras av ackrediterat kontrollorgan minst en gång per kalenderår. För stationära anläggningar gäller enligt 16 § köldmediekungörelsen att resultaten från den återkommande kontrollen årligen, dock senast den 31 mars varje efterföljande år, skall rapporteras till den lokala tillsynsmyndigheten, om den sammanlagda köldmediemängden överstiger 10 kg.
I punkten 5.6 i bilagan till förordningen (1998:950) om miljösanktionsavgifter föreskrivs att miljösanktionsavgift skall betalas med 5 000 kr av näringsidkare som vid bedrivande av näringsverksamhet underlåter att fullgöra den rapporteringsskyldighet som föreligger enligt 16 § köldmediekungörelsen.
Av utredningen framgår att den sammanlagda köldmediemängden i bolagets anläggning översteg 10 kg under tiden 1 januari - 11 maj 1999. Eftersom ett av bolagets tre kylaggregat tömdes på köldmedier vid den återkommande kontrollen den 11 maj 1999, uppgick mängden köldmedier under resten av året till endast 7 kg. Frågan är om bolaget vid sådana förhållanden varit skyldigt att senast den 31 mars 2000 rapportera till samhällsbyggnadsnämnden resultaten från den kontroll som genomfördes den 11 maj 1999.
Enligt Miljööverdomstolen får föreskriften i 16 § köldmediekungörelsen anses ge vid handen att en rapporteringsskyldighet i vart fall föreligger när den sammanlagda köldmediemängden överstiger 10 kg när den årliga kontrollen av kylanläggningen genomförs. I förevarande fall översteg köldmediemängden 10 kg när den årliga kontrollen av kylanläggningen genomfördes den 11 maj 1999. Bolaget har därför varit skyldigt att rapportera resultatet från denna kontroll till samhällsbyggnadsnämnden senast den 31 mars 2000. Det förhållandet att bolaget inte använt ett av kylaggregaten under år 1999 ändrar inte denna bedömning. Eftersom bolaget således underlåtit att fullgöra föreskriven rapporteringsskyldighet för den återkommande kontrollen har förutsättningar förelegat att ålägga bolaget att betala en miljösanktionsavgift om 5 000 kr. Det har inte framkommit någon omständighet som gör det uppenbart oskäligt att ta ut avgiften. Bolagets överklagande skall på grund av det anförda avslås.
Domen får enligt 23 kap. 8 § miljöbalken inte överklagas.
I avgörandet har deltagit hovrättslagmannen Johnson, hovrättsråden Sampson och Lopez, referent, samt hovrättsassessorn Myers.Enhälligt.