En tingsnotarie har ansetts behörig att handlägga ett brottmål trots att målet innefattat en fråga om påföljdskonkurrens enligt 34 kap. brottsbalken.
Åklagaren åtalade Soto för ringa narkotikabrott begånget under pågående verkställighet av en villkorlig dom. Det gjordes gällande att han olovligen använt hasch/cannabis, som är narkotika.
Z.A.S. förnekade brott.
Tingsrätten (tingsnotarien Cox samt nämndemännen Kim, Orozco och Jones) anförde i dom den 30 augusti 2021 följande.
Det framgår av analysresultatet att Z.A.S. har haft tetrahydrocannabinolsyra i sin urin. Om ett urinprov visar att en person konsumerat narkotika måste det i de allra flesta fall vara fråga om uppsåtlig konsumtion. Resultatet av provtagningen talar därför med avsevärd styrka för att Z.A.S. uppsåtligen har brukat narkotika. För att Z.A.S. under de omständigheterna ska gå fri från ansvar krävs att han lämnar en förklaring till intaget som, med hänsyn till omständigheterna, framstår som rimlig, konkret och trovärdig.
Z.A.S. har förnekat brott och invänt att hans kompisar lagt narkotika i hans te. Han har emellertid inte kunnat lämna några uppgifter som gör att det går att kontrollera hans berättelse, såsom att namnge kompisarna eller var intaget skedde. Z.A.S:s invändning ska därför lämnas utan avseende och han ska därmed dömas för ringa narkotikabrott i enlighet med åklagarens gärningsbeskrivning.
Påföljden bestäms till dagsböter.
Tingsrätten dömde Z.A.S. för ringa narkotikabrott enligt 1 § första stycket 6 och 2 §narkotikastrafflagen (1968:64) och bestämde påföljden till 30 dagsböter.
Z.A.S. överklagade tingsrättens dom och yrkade att hovrätten skulle frikänna honom.
Åklagaren motsatte sig att tingsrättens dom ändrades.
Hovrätten (hovrättsråden Reese, referent, och Lara samt tf. hovrättsassessorn Kelly) avgjorde målet utan huvudförhandling och anförde i dom den 3 december 2021 följande.
Hovrätten noterar att målet innefattar en fråga om påföljdskonkurrens enligt bestämmelserna i 34 kap.brottsbalken och att tingsrättens dom har beslutats av tingsnotarie jämte nämnd. Fråga uppkommer därmed om tingsrätten har varit domför.
Enligt 18 § första stycket 1 förordningen (1996:381) med tingsrättsinstruktion (TI) får tingsrättens lagman förordna en tingsnotarie som har tillräcklig kunskap och erfarenhet att på eget ansvar handlägga mål om brott för vilket inte är föreskrivet svårare straff än böter eller fängelse i högst sex månader om det inte finns anledning att döma till annan påföljd än böter och det i målet inte är fråga om företagsbot. Enligt bestämmelsens tredje stycke får dock ett sådant förordnande inte avse mål som är omfattande eller svåra eller som av någon annan orsak kräver särskild erfarenhet.
Justitieombudsmannen har i ett beslut den 8 mars 2017 uttalat att bestämmelserna i 34 kap.brottsbalken, även efter den lagändring som trädde i kraft den 1 juli 2016, är komplicerade och det därför är olämpligt att sådana brottmål avgörs av tingsnotarier (se JO:s beslut den 8 mars 2017 i dnr 499-2016).
Hovrätten kan hålla med om att bestämmelserna om påföljdskonkurrens i vissa fall inte är okomplicerade och att det ibland är svårt att i förväg överblicka vilka situationer som kan komma i fråga. En viktig utgångspunkt är emellertid att en tingsnotarie endast får förordnas att på eget ansvar handlägga sådana brottmål där det inte finns anledning att döma till annan påföljd än böter. Ett förordnande enligt 18 § TI förutsätter också att en bedömning görs beträffande tingsnotariens kvalifikationer och erfarenhet.
När det är fråga om ny brottslighet i förhållande till en tidigare dom där påföljden bestämts till fängelse, villkorlig dom eller skyddstillsyn saknas det i praktiken förutsättningar att bestämma annat än en ny bötespåföljd för den tillkommande brottsligheten. I sådana situationer kan målet inte med hänsyn till påföljdsbestämningen anses vara så svårt eller kräva sådan särskild erfarenhet att det inte bör kunna avgöras av en tingsnotarie.
I det överklagade målet har det varit fråga om en sådan situation som berörts ovan. Tingsrätten har därför varit domför.
Hovrätten värderar den framlagda bevisningen på samma sätt som tingsrätten har gjort. Av de skäl som tingsrätten har angett är det alltså bevisat att Z.A.S. uppsåtligen har använt cannabis på det sätt som beskrivs i åtalet. Han ska därför dömas för ringa narkotikabrott.
Brottet har begåtts under pågående verkställighet av en villkorlig dom. Påföljden ska med tillämpning av 34 kap. 1 § första stycket brottsbalken bestämmas till 30 dagsböter.
Hovrätten, som även tillämpar 34 kap. 1 § första stycket brottsbalken, fastställer tingsrättens dom.