O.L. mot Riksåklagaren angående grovt bokföringsbrott m.m.
Den 19:e. 19.             (B 424-13) O.L. mot Riksåklagaren angående grovt bokföringsbrott m.m.
Uppsala tingsrätt dömde             den 30 mars 2012 O.L. för fyra fall av grovt bokföringsbrott och fyra fall av grovt skattebrott. Såvitt gäller skattebrotten fann tingsrätten det bevisat att O.L. i sina självdeklarationer för taxeringsåren 2006–2009 uppsåtligen lämnat oriktiga uppgifter genom att underlåta att uppge inkomster av näringsverksamhet och därigenom gett upphov till fara för att skatt skulle undandras det allmänna.
O.L. överklagade tingsrättens dom till                 Svea hovrätt             och yrkade att åtalen för grovt skattebrott skulle avvisas och att påföljden i allt fall skulle lindras.                 Hovrätten             avslog genom                 dom             den 19 december 2012 avvisningsyrkandet och ändrade tingsrättens dom endast på så sätt att O.L. dömdes för grovt bokföringsbrott enligt äldre lag för viss tid.
Åtalet mot O.L. väcktes den 4 januari 2012. Dessförinnan hade Skatteverket i omprövningsbeslut den 18 januari 2010 tagit ut skattetillägg av honom på grund av skönstaxering för taxeringsåren 2006–2009, eftersom O.L. inte hade uppgivit inkomster av näringsverksamhet.
O.L. yrkade att HD skulle avvisa åtalet för grovt skattebrott på den grunden att beslutet om skattetillägg utgör hinder för en prövning i den delen. Han yrkade också påföljdslindring.
Riksåklagaren anförde att hovrättens dom borde undanröjas och åtalet mot O.L. för grovt skattebrott avvisas.
HD, dom             på förslag av                 föredraganden: Domskäl.
1. Enligt artikel 4.1 i Europakonventionens sjunde tilläggsprotokoll och artikel 50 i EU:s stadga om de grundläggande mänskliga rättigheterna gäller att en och samma person har rätt att inte bli lagförd eller straffad två gånger för samma brott (ne bis in idem). HD har i ett beslut den 11 juni 2013 i mål B 4946-12 kommit fram till att det svenska systemet med två förfaranden och dubbla sanktioner (skattetillägg och brottspåföljd) vid oriktiga uppgifter i skatteförfarandet inte är förenligt med den rätten. Beslutet innebar en förändring av HD:s tidigare praxis.
2. Avgörandet den 11 juni 2013 innebär i korthet bl.a. följande. Rätten att inte bli lagförd eller straffad två gånger för samma brott (gärning) omfattar systemet med skattetillägg och påföljd för brott mot skattebrottslagen. Det är fråga om samma brott (gärning) när skattetillägget och ansvaret för skattebrott grundar sig på samma faktiska omständigheter, nämligen de konkreta handlingar som innebär att en oriktig uppgift lämnas. Rätten gäller med avseende på såväl mervärdesskatt som andra skatter och avgifter. Rätten ska iakttas när skattetillägg och påföljd för skattebrott aktualiseras för en och samma fysiska person, också när en juridisk person är primärt ansvarig för skattetillägget. Det föreligger hinder mot åtal för skattebrott så snart Skatteverket har fattat ett beslut om att ta ut skattetillägg, oavsett om beslutet har vunnit laga kraft eller inte. Däremot ska rätten att inte bli lagförd eller straffad två gånger för samma brott normalt inte hindra åtal och dom för bokföringsbrott av det skälet att skattetillägg har tagits ut.
3. Åtalet mot O.L. och den fällande domen avseende skattebrott bygger på att han har underlåtit att redovisa inkomster av näringsverksamhet och därmed lämnat oriktiga uppgifter av betydelse för sin inkomstbeskattning taxeringsåren 2006–2009. Samma oriktiga uppgifter har lagts till grund också för Skatteverkets beslut om att ta ut skattetillägg. Det föreligger hinder mot att pröva åklagarens talan om skattebrott eftersom beslutet om skattetillägg fattades innan åtalet väcktes.
4. Åtalet mot O.L. avseende skattebrott ska avvisas.
5. Påföljden för O.L:s kvarstående brottslighet, enligt tingsrättens i den delen inte överklagade dom, ska prövas av hovrätten.
Domslut.             Men ändring av hovrättens dom undanröjer HD tingsrättens dom i den del som tingsrätten har prövat åtalet för grovt skattebrott under åtalspunkterna 5–8 och avvisar åtalet i den delen.
HD undanröjer hovrättens dom i fråga om påföljd och visar målet åter till hovrätten för fortsatt handläggning.