Ett ärende om anordnande av förvaltarskap avgjordes slutligt vid tingsrätten av annan domare än den som tidigare lett sammanträde i ärendet. Förfarandet har ansetts utgöra rättegångsfel. Eftersom felet inte inverkat på ärendets utgång har dock tingsrättens beslut inte undanröjts.
Bakgrund
Överförmyndarnämnden i Bodens kommun ansökte vid Luleå tingsrätt om att förvaltarskap skulle anordnas för Evans omfattande att bevaka hennes rätt, förvalta hennes egendom och sörja för hennes person. Evans motsatte sig att förvaltarskap skulle anordnas för henne.
Under ärendets handläggning höll tingsrätten sammanträde, vid vilket bl.a. Evans var närvarande och hördes. Vid sammanträdet konstaterade tingsrätten att utredning om S.H:s särskilda boende och de övriga insatser som hon kunde erbjudas genom socialförvaltningen och ett stödteam behövde inhämtas innan slutligt beslut kunde fattas i ärendet. Sammanträdet avslutades med beskedet att tingsrätten skulle inhämta yttrande från socialförvaltningen och stödteamet.
Socialförvaltningen och stödteamet yttrade sig till tingsrätten, varefter tingsrätten lät parterna yttra sig över denna tillkommande utredning. Därefter meddelade tingsrätten den 22 juli 2014 slutligt beslut genom vilket tingsrätten, med stöd av 11 kap. 7 § föräldrabalken, anordnade förvaltarskap för Evans omfattande att bevaka hennes rätt, förvalta hennes egendom och sörja för hennes person samt utsåg Roberts till förvaltare för York fattades av en annan domare än den som ledde det tidigare sammanträdet.
Evans överklagade tingsrättens slutliga beslut och yrkade att hovrätten skulle upphäva beslutet.
Överförmyndarnämnden i Bodens kommun motsatte sig ändring.
Hovrätten meddelade prövningstillstånd och förelade därefter parterna yttra sig över den omständigheten att tingsrättens slutliga beslut fattats av en annan domare än den som ledde tingsrättens sammanträde i ärendet.
Evans yrkade därefter att tingsrättens slutliga beslut skulle undanröjas och ärendet återförvisas till tingsrätten för förnyad handläggning.
Hovrätten (hovrättslagmannen Campos, hovrättsrådet Shah, referent, och adjungerade ledamoten Roth) anförde i beslut den 6 november 2014 följande.
Enligt 14 § lagen om domstolsärenden ska domstolen hålla sammanträde om det begärs av enskild part och enligt 27 § i samma lag ska domstolens beslut grundas på det som handlingarna innehåller och det som i övrigt förekommit i ärendet. Av kommentaren till nämnda paragrafer framgår att den rätt som en part har när det gäller att lägga fram sin sak muntligt inför domstolen får anses innefatta en rätt att få göra det inför just den eller dem som ska pröva ärendet (se Fitger, Lagen om domstolsärenden. En kommentar, 2 uppl., 2004, s. 148 och s. 224 samt jfr RÅ 1997 ref. 10).
Den omständigheten att tingsrättens slutliga beslut fattats av någon som inte deltog vid tingsrättens sammanträde, innebär enligt hovrättens mening att S.H:s rätt att lägga fram sin sak muntligt inför domstolen inte i tillräcklig grad har beaktats och att ett fel därmed förekommit vid tingsrättens handläggning. Med hänsyn till den övriga utredningen saknas det emellertid skäl att anta att felet inverkat på ärendets utgång. Yrkandet om undanröjande och återförvisning ska därför avslås. Däremot bör ett nytt sammanträde hållas i hovrätten.
Hovrätten avslår S.H:s yrkande om undanröjande och återförvisning. Hovrätten upplyser om att hovrätten har för avsikt att kalla parterna till sammanträde.
Hovrättens beslut meddelat: den 6 november 2014.
Mål nr: ÖÄ 651-14.
Lagrum: 14 § och 27 § lagen (1996:242) om domstolsärenden.
Rättsfall: RÅ 1997 ref. 10.
Litteratur: Fitger, Lagen om domstolsärenden. En kommentar, 2 uppl., 2004, s. 148 och s. 224.