En polisinspektör har dömts till villkorlig dom för tjänstefel och osant intygande bestående i att han vid tretton tillfällen undanröjt betalningsansvaret för felparkeringsavgifter som ålagts honom eller annan som fört hans bil. Vid nio av dessa tillfällen hade han oriktigt antecknat andra personer som klagande. Arbetsdomstolen har ansett det funnits grund för att avskeda honom.
Parter:
Staten genom Rikspolisstyrelsen.
Tingsrättens dom, se bilaga.
S.N. har yrkat att arbetsdomstolen med ändring av tingsrättens dom skall förklara Rikspolisstyrelsens personalansvarsnämnds beslut om avskedande av honom för ogiltigt.
Staten genom Rikspolisstyrelsen har bestritt bifall till ändringsyrkandet.
Parterna har yrkat ersättning för rättegångskostnader i arbetsdomstolen.
Arbetsdomstolen har avgjort målet efter huvudförhandling. S.N. har hörts på nytt under sanningsförsäkran. I arbetsdomstolen har från båda sidor förebragts viss skriftlig bevisning.
Parterna har till utveckling av sin talan i arbetsdomstolen anfört i huvudsak detsamma som finns antecknat i tingsrättens dom.
Vad som förekommit i arbetsdomstolen ger inte anledning att frångå tingsrättens bedömning. Tingsrättens dom skall därför fastställas och S.N. förpliktas ersätta Staten för dess rättegångskostnader här.
1. Arbetsdomstolen fastställer tingsrättens dom.
2. S.N. skall utge ersättning till Staten genom Rikspolisstyrelsen för dess rättegångskostnader i arbetsdomstolen med ettusen (1 000) kr avseende ombudsarvode, jämte ränta enligt 6 § räntelagen från dagen för denna dom till dess betalning sker.
Ledamöter: Myers, Davidson, Moyer, Chavez, Hernandez, Davenport (ombudsman i Landsorganisationen; tillfällig ersättare) och Yoder. Enhälligt.
Sekreterare: Hill.
S.N. har varit polis i 28 år. Sedan 1975 har han tjänstgjort inom Huddinge polisdistrikt i olika befattningar, huvudsakligen ordningstjänst. Han har tjänstgjort som biträdande vakthavande befäl och vikarierat som chef. I arbetet som biträdande vakthavande befäl ingick befogenhet att skriva av parkeringsanmärkningar som blivit felaktiga.
S.N. dömdes av Huddinge tingsrätt 1993-10-05 för tjänstefel och osant intygande till villkorlig dom varvid beaktades att Rikspolisstyrelsens personalansvarsnämnd vid fällande dom avsåg avskeda S.N.. S.N. hade under tiden november 1990 till oktober 1992 vid tretton tillfällen undanröjt parkeringsanmärkningar avseende hans egen bil. Vid nio av dessa tillfällen hade han också i beslutet om att undanröja parkeringsanmärkningarna oriktigt antecknat andra existerande personer som klagande.
Rikspolisstyrelsens personalansvarsnämnd avskedade i beslut 1993-11-17 S.N., domsbilaga 1.
S.N. har yrkat att tingsrätten förklarar avskedandet av honom ogiltigt. Grunden för talan är att den brottslighet som Davila dömts för inte gör honom uppenbart olämplig att inneha tjänst som polisinspektör.
Staten har bestritt käromålet och som grund för bestridandet åberopat att Davila har gjort sig skyldig till sådana brott att han är uppenbart olämplig att inneha tjänst som polis.
S.N. har till utveckling av käromålet anfört. Ett avskedande står inte i rimlig proportion till gärningarna som endast avser undanröjda parkeringsanmärkningar mot totalt 4 425 kr. Länspolismästaren, centrala fackföreningen och chefen för polismyndigheten i Huddinge har ansett att han bör få behålla sin anställning. Det var en vanlig åtgärd att undanröja parkeringsanmärkningar som förekom 2-3 gånger per arbetspass. Det har under åren varit allmänt förekommande där S.N. tjänstgjort att man undanröjde parkeringsanmärkningar åt varandra eller sig själv. Systemet tillät detta och upptäckt skedde på grund av omläggning av systemet. Han hade aldrig en tanke på att det kunde föreligga en jävssituation. Beträffande nu ifrågavarande parkeringsanmärkningar berodde dessa på att han inte i tid löste månadskort för sin boendeparkering. Eftersom han löste månadskort i efterhand har han inte undandragit kommunen parkeringsavgifter och han har därför ansett sig ha en moralisk rätt att parkera utan månadskort. Han skämdes för sina arbetskamrater över att han fått parkeringsanmärkningar. Därför undanröjde han dessa.
Staten har till utveckling av bestridandet anfört. Det är inte fråga om någon tillfällig handling utan om att S.N. genom upprepad uppsåtlig brottslighet vid tretton olika tillfällen utnyttjat sin tjänsteställning för egen vinning samt därvid också gjort sig skyldig till osant intygande.
S.N. har på egen begäran hörts under sanningsförsäkran.
Parterna har åberopat viss skriftlig bevisning.
Parterna har yrkat ersättning för rättegångskostnader.
S.N. har gjort sig skyldig till brott i tjänsten med utnyttjande av sin tjänsteställning. Tingsrätten delar den bedömning som kommit till uttryck i personalansvarsnämndens beslut. Käromålet skall därför ogillas. Vid denna utgång i målet skall Davila ersätta staten dess rättegångskostnader.
1. Tingsrätten ogillar käromålet.
2. Tingsrätten förpliktar S.N. att ersätta staten för rättegångskostnader med tretusen (3 000) kr jämte ränta enligt 6 § räntelagen från denna dag tills betalning sker.
S.N.
Personalansvarsnämnden vid Rikspolisstyrelsen beslutar att avskeda Er från Er tjänst som polisinspektör med konstitutorial vid Polismyndigheten i Huddinge och från Er ordinarie tjänst som polisinspektör vid samma myndighet.
Huddinge tingsrätt har fällt Er till ansvar för tjänstefel och osant intygande. Påföljden bestämdes till villkorlig dom. Domen vann laga kraft den 26 oktober 1993.
Av domen framgår att Ni under tiden den 12 november 1990 till den 8 oktober 1992, i egenskap av vakthavande befäl, vid 13 tillfällen beslutat undanröja betalningsansvaret för felparkeringsavgifter som ålagts Er eller annan som fört Er personbil. Vid nio av dessa tillfällen har Ni oriktigt antecknat andra personer som klagande.
Ni har inkommit med yttrande.
Polismyndigheten i Huddinge och Länsstyrelsen i Stockholms län har inkommit med yttrande.
Svenska Polisförbundet och Rikspolisstyrelsen har haft överläggning i ärendet.
Enligt 11 kap. 1 § LOA får en arbetstagare avskedas om han har begått brott som visar att han uppenbarligen är olämplig att inneha sin anställning.
Till grund för avskedandeinstitutet enligt LOA ligger syftet att slå vakt om den offentliga tjänstens integritet. För att en polisman skall kunna fullgöra sina uppgifter är det av avgörande betydelse att han åtnjuter allmänt förtroende. En förutsättning för detta är att polismannen är oförvitlig. I kravet på oförvitlighet måste självklart ligga sanningsenlighet i fråga om förhållanden som ligger inom tjänsteutövningen. Det är helt avgörande för allmänhetens förtroende för polisen att man kan lita på att polismän inte medvetet förvränger fakta eller undertrycker relevanta omständigheter. Med detta synsätt är vid en samlad bedömning de brott som Ni har begått i detta avseende att betrakta som synnerligen allvarliga och inte förenliga med de höga krav som måste ställas på en polisman.
Det skulle vara stötande om någon, som vid upprepade tillfällen genom brott missbrukat sin tjänsteställning för egen vinning, skulle kvarbli som polisman. Nämnden anser därför att Ni uppenbarligen är olämplig att inneha denna anställning.
Ni har inför nämnden uppgivit att Ni lider av allvarliga alkoholbesvär. Det finns dock enligt nämndens mening ingenting som tyder på att dessa besvär har samband med den brottslighet Ni gjort Er skyldig till. Förutsättningarna i 11 kap. 1 § LOA för avskedande är därmed uppfyllda.
Om Ni vill söka ändring i beslutet om avskedande skall Ni väcka talan inom fyra (4) veckor räknat från den dag Ni fått del av beslutet. Iakttar Ni inte detta är rätten till talan förlorad.
Talan skall väckas enligt lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister.
U.W. L.G.