Installation av bergvärme ----- En kommunal nämnd förbjöd en person att installera en bergvärmeanläggning med motiveringen att anslutning till fjärrvärme var ett bättre alternativ från miljösynpunkt samt att merkostnaden inte var oskälig. Länsstyrelsen biföll den enskildes överklagande. Nämnden överklagade. Miljööverdomstolen (MÖD) fann att det inte entydigt kunde sägas om fjärrvärme eller bergvärme var bästa teknik med hänsyn till den sammantagna miljöpåverkan och att det därför inte var miljömässigt motiverat att förbjuda installation av bergvärme på den aktuella fastigheten. MÖD fann vidare att både fjärrvärme och bergvärme normalt torde uppfylla de hänsynskrav som enligt 2 kap. 3 och 7 §§ miljöbalken är rimliga att ställa. Nämndens överklagande avslogs.
ÖVERKLAGAT AVGÖRANDE
M.B.
Miljööverdomstolen avslår överklagandet.
Miljö- och stadsbyggnadsnämnden i Värnamo kommun (nedan nämnden) har yrkat att Miljööverdomstolen undanröjer miljödomstolens dom och länsstyrelsens beslut samt fastställer nämndens beslut om förbud mot installation av bergvärmeanläggning.
Till stöd för sin talan har nämnden, utöver det som antecknats i miljödomstolens dom, anfört bl.a. följande: Det behöver inte bevisas att installation av bergvärme leder till skada för miljön. Av försiktighetsprincipen följer att redan vid risk för att en åtgärd orsakar en skada ska man vidta försiktighetsmått och använda bästa möjliga teknik. Bedömningen av värmepumpens miljöpåverkan bör beräknas utifrån marginalproduktionen av el, vilken är kolbränslebaserad. Den ökade elanvändning, som installation av en värmepump medför, innebär alltså en ökad kolbaserad elproduktion.
Nämnden har också gett in ett yttrande från Energimyndigheten angående frågan om bergvärme eller fjärrvärme producerad som i Värnamo kan anses vara bästa möjliga teknik ur miljösynpunkt. I Energimyndighetens yttrande anges bland annat följande: Energimyndigheten anser att både fjärrvärme och bergvärme kan vara bra uppvärmningsalternativ ur miljöhänseende. De är resurseffektiva och ger ofta upphov till låga utsläpp, speciellt om fjärrvärmen produceras med i huvudsak förnybar energi och bergvärmepumpen har en hög värmefaktor (verkningsgrad) samt elen är förnybart producerad. Att avgöra huruvida fjärrvärme är bättre än bergvärme är svårt därför att det beror av anläggning och av vilken energikälla som används. En bergvärmepump som drivs med produktionsspecificerad förnybar elektricitet kan ur miljöhänseende vara bättre än fjärrvärme som till stor del är fossilbaserad. På samma sätt kan fjärrvärme med kontrakterad förnybar värme vara bättre ur miljöhänseende än bergvärme utan kontrakterad förnybar elektricitet. Sammantaget är därför Energimyndighetens bedömning att det inte entydigt kan sägas om fjärrvärme eller bergvärme kan anses vara bästa möjliga teknik med hänsyn till den sammantagna miljöpåverkan.
Som underinstanserna funnit, får det aktuella innehavet av hyresfastigheten anses utgöra en yrkesmässig verksamhet. Bästa möjliga teknik ska då användas enligt 2 kap. 3 § miljöbalken för att begränsa miljöpåverkan.
Bedömningen av vilken form av uppvärmning som utgör bästa möjliga teknik, bör göras med hänsyn till den sammantagna miljöpåverkan - och inte endast till utsläppen av koldioxid - från respektive uppvärmningssystem. Som framgår av Energimyndighetens yttrande kan det inte entydigt sägas om fjärrvärme eller bergvärme kan anses vara bästa möjliga teknik med hänsyn till den sammantagna miljöpåverkan. Det är därför inte miljömässigt motiverat att, med hänvisning till att M.B. har möjlighet att ansluta sig till fjärrvärmenätet, förbjuda honom att installera en bergvärmeanläggning på den aktuella fastigheten. Det kan också anmärkas att det oftast inte torde vara nödvändigt att i det enskilda fallet utreda om fjärrvärme eller bergvärme utgör bästa möjliga teknik med hänsyn till uppvärmningsalternativens sammantagna miljöpåverkan. Båda alternativen torde normalt uppfylla de hänsynskrav som enligt 2 kap.3 och 7 §§miljöbalken är rimliga att ställa.
Av vad som ovan anförts följer att det förbud som nämnden meddelat ska upphävas. Målet bör, på av miljödomstolen anförda skäl, återförvisas till nämnden. Nämndens överklagande ska alltså avslås.
Domen får enligt 23 kap. 8 § miljöbalken inte överklagas.
I avgörandet har deltagit hovrättslagmannen Rogers, miljörådet Bauer, hovrättsrådet Cox och tf. hovrättsassessorn Taylor, referent. Enhälligt.
Miljödomstolen avslår överklagandet och visar målet åter till Miljö- och stadsbyggnadsnämnden i Värnamo kommun för fortsatt handläggning.
Efter anmälan från MB om installation av en bergvärmeanläggning på fastigheten XX 8, förbjöd miljö- och stadsbyggnadsnämnden i beslut den 13 november 2006 MB att installera anläggningen. Sedan MB överklagat beslutet till länsstyrelsen undanröjde denna beslutet och visade ärendet åter till nämnden för fortsatt handläggning.
I ett nytt beslut den 7 juni 2007, § 61, förbjöd miljö- och stadsbyggnadsnämnden på nytt MB att installera den nämnda anläggningen med motiveringen att anslutning till fjärrvärme var ett bättre alternativ från miljösynpunkt samt att merkostnaden för fjärrvärme i förhållande till bergvärme inte var oskälig. MB överklagade även detta beslut till länsstyrelsen, som i beslut den 31 juli 2007 biföll överklagandet och upphävde den kommunala nämndens beslut. Nämnden har nu överklagat länsstyrelsens beslut till miljödomstolen.
YRKANDEN M.M.
Miljö- och samhällsbyggnadsnämnden har yrkat miljödomstolen skall undanröja det överklagade beslutet och fastställa nämndens beslut den 7 juni 2007, § 61.
MB har - som talan får förstås - motsatt sig ändring.
Till närmare utveckling av talan har miljö- och samhällsbyggnadsnämnden sammanfattningsvis anfört: Nämnden har använt sig av information och utredningar som redan finns. I huvudsak är det Energimyndighetens rapport Uppvärmning i Sverige, ER 2006:31, och uppgifter från Värnamo energi som använts. I rapporten finns uppgifter om miljöpåverkan från olika uppvärmningssätt, bl a från nya värmepumpar. Värnamo energi har redovisat bränslefördelningen i nuvarande och planerad produktion av fjärrvärme i Värnamo. Det underlag som nämnden haft för sitt ställningstagande är tillräckligt. MB har inte tagit fram några uppgifter som föranleder nämnden att ändra sin uppfattning. Växthuseffekten är den miljöpåverkan som i dag av många anses vara en av de allvarligaste och mest akuta att försöka minska. Därför är det fjärrvärmen som bäst uppfyller kravet på bästa möjliga teknik med hänsyn till att fjärrvärmen i Värnamo är baserad på biobränsle. Man kan inte se detta ärende som en enskild företeelse. Växthuseffekten och uppvärmningen av jordklotet är inte ett lokalt problem. Man bör göra bedömningen utifrån den negativa effekt på miljön som det kan bli om många yrkesmässiga verksamheter och större fastigheter väljer installation av värmepump i stället för biobränsleproducerad fjärrvärme.
Till stöd för bestridandet har MB anfört i huvudsak följande. Påståendet att värmepumpen är ett dåligt miljöval baseras på en felaktig beräkningsgrund. Nämnden har inte tagit hänsyn till de verkliga utsläpp som elanvändningen medför. Sveriges elnät är integrerat i Nordens elnät där elen produceras mycket miljövänligt. Enbart ca 1,5 % av all el som produceras i Norden produceras i kolkondenskraftverk. Elens miljöpåverkan bör därför baseras på "verklig" elproduktion, dvs el som producerats i Norden (så kallad nordisk elmix). Värmepumpens miljöpåverkan blir då betydligt lägre och är då ett bra miljöval. Detta framgår i Energimyndighetens rapport Uppvärmning i Sverige 2007, där elens miljöpåverkan beräknats på basis av nordisk elmix. Nämnden har inte beaktat alla konsekvenser som utsläpp från förbränning i kommunens fjärrvärmeverk orsakar. Vid förbränning uppstår gaser som innehåller olika ämnen och partiklar. Det är allmänt känt att utsläppen påverkar miljön och människans hälsa. Det finns dock ingen studie som visar den sammanvägda påverkan av ämnen och partiklarna vilket framgår i energimyndighetens rapport. Då ingen med säkerhet kan säga vilken sammanvägd påverkan utsläppen har är nämndens slutsats även i detta hänseende bristfällig, eftersom enbart växthusgaserna ligger till grund för miljöbedömningen när värmepump och fjärrvärme jämförs. Nämndens påstående att fjärrvärme generellt är bättre än värmepumpen från miljösynpunkt är en stark generalisering som inte baseras på fakta. Olika bränslemixer används i fjärrvärmen och miljöpåverkan varierar därför betydligt. I rapporten Uppvärmning i Sverige 2007 framgår att det generellt är svårt att bedöma fjärrvärmens miljöpåverkan. I rapporten framgår också att fjärrvärme ofta är ett sämre alternativ än värmepumpen från miljösynpunkt. I praktiken tvingar nämnden honom att konvertera till fjärrvärme genom att förbjuda installation av bergvärme på hans fastighet. Nämnden använder osakliga argument som bygger på inkonsekventa data såsom t ex marginalel. Nämndens agerande medför att hans möjligheter att såsom fastighetsägare välja den teknik som han anser vara bäst för sin fastighet minskar. Det kan ifrågasättas om detta är för kommunens egen vinning, eftersom kommunen är majoritetsägare i det kommunala energibolaget.
MB har åberopat utdrag ur den förenämnda rapporten Uppvärmning i Sverige 2007, hans överklagande av nämndens beslut samt ett yttrande den 18 mars 2007 i domstolens mål M 546-07.
Miljö- och samhällsbyggnadsnämnden har yttrat sig över det som har tillförts målet.
I målet tillämpliga bestämmelser framgår av det överklagade beslutet.
Såsom underinstanserna har konstaterat bedriver MB näringsverksamhet på den aktuella fastigheten: Enligt 2 kap 3 § miljöbalken skall därför användas bästa möjliga teknik (BAT) i verksamheten.
Den utredning som har presenterats av parterna visar emellertid inte entydigt om fjärrvärme eller bergvärme kan anses vara bästa möjliga teknik med hänsyn till den sammantagna miljöpåverkan. Att vid sådana förhållanden förbjuda MB att installera bergvärme får anses vara en alltför ingripande åtgärd. Eftersom länsstyrelsen således har haft fog för sitt beslut att upphäva nämndens beslut skall överklagandet avslås.
Miljö- och samhällsbyggnadsnämnden har inte gjort någon individuell prövning av den aktuella anläggningen utifrån de förhållanden som råder på platsen och de risker som anläggningen kan medföra. Målet bör därför visas åter till nämnden för prövning huruvida det med hänsyn till dessa omständigheter finns skäl att förbjuda anläggningen eller, om så inte befinns vara fallet, vilka försiktighetsmått som bör föreskrivas med avseende på bergvärmeanläggningen.
I avgörandet har deltagit lagmannen Wolfe och miljörådet C-G Robinson. Målet har handlagts av beredningsjuristen Hernandez.