Närboendes talerätt mot tillsynsmyndighets beslut att inte ingripa enligt miljöskyddslagen och miljöbalken-----Sakägare (närboende) har rätt att överklaga beslut från tillsynsmyndighet om att inte ingripa mot miljöfarlig verksamhet som berör honom (”0-beslut”).
RÄTTEN
Föredraganden anmäler följande.
PB har yrkat, som det får förstås, att Miljööverdomstolen skall undanröja miljödomstolens avvisningsbeslut och återförvisa målet för fortsatt behandling. Enligt PB är länsstyrelsens beslut i dess helhet överklagbart.
Örebro Läns Flygplats Aktiebolag (bolaget) har bestritt ändring. Bolaget har anfört bl.a. att om en av enskild person gjord anmälan till Naturvårdsverket, länsstyrelse eller tillsynsmyndighet inte leder till något myndighetsingripande skall beslutet att inte ingripa inte kunna överklagas.
Miljönämnden i Örebro kommun har - som det får förstås - tillstyrkt bifall till överklagandet såvitt gäller myndigheternas beslut att inte vidta ytterligare åtgärder med anledning av de av PB anmälda flygningarna men avstyrkt ändring beträffande övriga delar av miljödomstolens beslut.
Enligt 6 § första stycket lagen (1998:811) om införande av miljöbalken skall målet prövas i sak enligt äldre bestämmelser. Enligt 6 § andra stycket samma lag skall dock Miljööverdomstolen tillämpa bestämmelserna i miljöbalken i fråga om förfarandet.
Som miljödomstolen anfört är PB inte behörig att begära omprövning av det för bolagets verksamhet gällande tillståndet jämte villkoren för detta. PB har i överklagandet till miljödomstolen inte heller kunnat framställa ett yrkande om skadestånd på grund av bolagets verksamhet. Miljödomstolens avvisnings- beslut i dessa delar skall därför stå fast.
Frågan är då om PB haft rätt att överklaga miljönämndens beslut att inte vidta några åtgärder med anledning av de av honom anmälda flygningarna. Enligt 16 kap. 12 § första stycket 1 p miljöbalken får överklagbara beslut överklagas av den som beslutet angår om det har gått honom eller henne emot, dvs. aven sakägare. Och enligt 19 kap. 1 § tredje stycket samma balk får länsstyrelsens beslut i särskilda fall överklagas hos miljödomstol enligt 20 kap. 2 § andra stycket.
Av handlingarna framgår att PB som närboende är berörd av verksamheten på flygplatsen på sådant sätt att han är att anse som sakägare enligt den praxis som gäller vid prövning enligt miljöskyddslagen. PB har i den egenskapen, enligt förvaltningsrättslig praxis på miljöskyddsområdet, rätt att överklaga ett beslut varigenom hans anmälan till tillsynsmyndigheten inte föranleder myndigheten att med stöd av bestämmelserna i 40 § miljöskyddslagen ingripa mot den störande verksamheten. En sådan klagorätt föreligger oavsett om verksamhetsutövaren har tillstånd till verksamheten eller ej. Någon ändring av denna praxis torde inte ha varit avsedd genom införandet av miljöbalken.
Av det anförda följer att miljödomstolen inte borde ha avvisat PBs överklagande i den del det avser miljönämndens av länsstyrelsen fastställda beslut att inte vidta ytterligare åtgärder med anledning av de av honom anmälda flygningarna. På grund härav bör miljödomstolens beslut i denna del undanröjas och målet återförvisas till miljödomstolen för fortsatt behandling.
Med undanröjande av miljödomstolens avvisningsbeslut i den del som PBs överklagande dit avser Länsstyrelsens i Örebro läns beslut att fastställa Miljönämndens i Örebro kommun beslut att inte vidta ytterligare åtgärder med anledning av de av honom anmälda flygningarna återförvisar Miljööverdomstolen målet till miljödomstolen för fortsatt behandling. Miljödomstolens avvisningsbeslut i övriga delar skall stå fast.