Återställande av försutten tid har beviljats i ett fall då skrivelsen med överklagandet, trots att den avsänts på en onsdag i sådan tid att den kunnat postbehandlas samma dag, inte kommit in till beslutsmyndigheten ännu på fredagen, då tiden för överklagande gick ut, utan först påföljande måndag. Plenimål.
Statens jordbruksverk avslog i beslut den 28 oktober 1992 en ansökan från Sveabröd AB om nedsättning av importavgift. Bolaget delgavs beslutet den 30 oktober 1992, varför sista dagen för överklagande var fredagen den 20 november 1992. Sedan bolaget överklagat beslutet fann verket i beslut den 15 december 1992 att överklagandet kommit in måndagen den 23 november 1992 och således för sent. Jordbruksverket avvisade därför överklagandet.
Sveabröd AB ansökte hos Regeringsrätten om återställande av den försuttna tiden för att överklaga Jordbruksverkets beslut den 28 oktober 1992. Till stöd för sin talan anförde bolaget bl.a. följande. Onsdagen den 18 november avsändes med normal postbefordran en skrivelse med besvär över avslagsbeslutet. I ett beslut av den 15 december avvisades bolagets besvärsskrivelse såsom för sent inkommen, då den enligt verket inkommit måndagen den 23 november i stället för rätteligen fredagen den 20 november. Enligt bolagets uppfattning skulle med normal postgång besvärsskrivelsen ha nått adressaten dagen efter avsändandet. I nu aktuellt fall hade två dagar stått till postens förfogande för distribution. Således borde, åtminstone i normalfallet, skrivelsen ha varit avskild för verket senast den 20 november, det vill säga inom besvärstiden. Härtill kunde anföras att advokatfirmans post alltid postades i en postlåda utanför centralposten i Stockholm. På denna postlåda angavs att, om postning skedde före kl. 20.00, posten normalt nådde adressaten påföljande vardag. Sortering av bolagets post för att avskilja post inom Storstockholm resp. utanför Storstockholm skedde regelmässigt. Varje dags post lades i resp. brevlåda mellan kl. 17.00 och 17.30. Med hänvisning bl.a. till nu anförda omständigheter gjorde bolaget gällande att det förelåg laga förfall för att besvärsskrivelsen hade kommit in för sent.
Vid föredragning av målet på en av Regeringsrättens avdelningar förordnades att målet skulle avgöras av Regeringsrätten i dess helhet.
Regeringsrätten (1996-02-16, Montes, Gray, Hopkins, Ortega, Martin, Dougherty, Schneider, Williamson, Garcia, Mendoza, Christensen, Holstad, Baekkevold, Villa, Decker, Nordborg) yttrade: Skälen för Regeringsrättens avgörande. Överklagandet skulle enligt meddelad underrättelse hur man överklagar ha kommit in till Statens jordbruksverk senast fredagen den 20 november 1992. Med hänsyn till vad som förekommit i målet får antas att försändelsen med överklagandet kommit in till centralposten i Stockholm på onsdagen den 18 november i sådan tid att postbehandling kunnat äga rum samma dag. Att försändelsen kommit in till verket först på måndagen den 23 november får antas bero på en försening i postgången som bolaget inte haft anledning att räkna med. Bolaget har således haft giltig ursäkt för att försändelsen med överklagandet inte kommit in i rätt tid.
Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten återställer den försuttna tiden för överklagande av Statens jordbruksverks beslut den 28 oktober 1992 och förordnar att Kammarrätten i Jönköping skall ta upp överklagandet till prövning som om det kommit in i rätt tid.