Vid bestämmande av påföljd har det inte befunnits föreligga hinder mot att tillämpa bestämmelsen i 34 kap. 1 § första stycket 3 brottsbalken då den tidigare påföljden utgjorts av villkorlig dom meddelad genom strafföreläggande.
Åklagaren åtalade vid tingsrätten C.R.P. för grovt rattfylleri.
C.R.P. förnekade brott.
Tingsrätten (rådmannen Byrd samt nämndemännen Harper, Lopez och Sanchez) anförde i dom den 6 februari 2015 - efter att ha funnit åtalet för grovt rattfylleri styrkt - i påföljdsdelen bl.a. följande.
Straffvärdet för det brott C.R.P. nu döms för är fängelse i mellan en och två månader.
C.R.P. är tidigare lagförd vid ett tillfälle, 2014-07-02, genom ett godkänt strafföreläggande för stöld 2014-07-01. Påföljden bestämdes då till villkorlig dom. Det brott han nu döms för är alltså begånget före stölden och före den lagföringen. - - -
Det finns inte utrymme att välja någon annan påföljd än fängelse. Eftersom det brott C.R.P. nu döms för begicks innan han genom strafföreläggandet fick villkorlig dom ska den villkorliga domen undanröjas och gemensam påföljd för båda brotten nu utdömas. Med dessa hänsyn bestämmer tingsrätten påföljden till fängelse två månader.
Tingsrätten dömer C.R.P. för grovt rattfylleri till fängelse två månader och undanröjer tidigare förelagd villkorlig dom. Påföljden avser även brottsligheten i det avgörande genom vilket den villkorliga domen meddelades.
C.R.P. överklagade tingsrättens dom och yrkade, såvitt nu är i fråga, att åtalet skulle ogillas eller, under alla förhållanden, att straffet skulle lindras.
Åklagaren bestred ändring.
Hovrätten (f.d. hovrättsrådet Carpenter, hovrättsrådet Graham, adjungerade ledamoten Johnson, referent, samt nämndemännen Barnett och Lucas) anförde i dom den 23 november 2015 - efter att ha gjort samma bedömning som tingsrätten i fråga om skuld och rubricering - i påföljdsdelen bl.a. följande.
Den höga alkoholkoncentrationen i kombination med omständigheterna vid körningen innebär att gärningens straffvärde motsvarar fängelse två månader. - - - Det finns inte något utrymme att välja någon annan påföljd än fängelse. C.R.P. bör dömas särskilt till detta. Som tingsrätten funnit ska den villkorliga dom som C.R.P. meddelats genom strafföreläggande den 2 juli 2014 undanröjas och gemensam påföljd utdömas för det brott han nu döms för och det brott som lagfördes genom strafföreläggandet. Det är således hovrättens uppfattning att ett godkänt strafföreläggande omfattas av bestämmelserna i 34 kap.brottsbalken (se prop. 1996/97:8 s. 17; jfr Robertson, Att bestämma påföljd för brott, 2 uppl., 2012, s. 467). Med beaktande dels av detta, dels av den nytillkomna domen för stöld och att C.R.P. verkställt straffet för denna, bör fängelsestraffets längd bestämmas till det av tingsrätten utdömda, dvs. två månader. Tingsrättens dom ska därför inte ändras.
Hovrätten fastställer tingsrättens dom.
Hovrättens dom meddelad: den 23 november 2015.
Mål nr: B 2096-15.
Lagrum: 34 kap. 1 § brottsbalken.
Litteratur: Prop. 1996/97:8 s. 17; Robertson, Att bestämma påföljd för brott, 2 uppl., 2012, s. 467.