Utdömande av vite-----Miljööverdomstolen har efter överklagande ogillat en miljö- och Calderon yrkande om utdömande av vite då det av ett utmätningsbeslut framgått att den vitesförelagde saknade inkomster utöver vad han behövde för sitt underhåll samt att han i övrigt saknade tillgångar av beaktansvärt värde. Domstolen fann det heller inte sannolikt att han skulle kunna uppta lån eller på annat sätt ha möjlighet att efterkomma vitesföreläggandet.
ÖVERKLAGAT AVGÖRANDE
Med upphävande av miljödomstolens dom ogillar Miljööverdomstolen Miljö- och hälsoskyddsnämndens i Halmstads kommun yrkande om utdömande av vite.
GW har yrkat att Miljö- och hälsoskyddsnämndens i Halmstads kommun (nämnden) ansökan skall lämnas utan bifall. Han har till stöd för sin talan hänvisat till vad han tidigare anfört vid miljödomstolen. Därutöver har han tillagt att Kronofogdemyndigheten i Kalmar enligt beslut den 29 november 2004, vilket har åberopats, beslutat upphöra med utmätningen i hans pension på grund av att utrymme saknas.
Nämnden har med hänsyn till GWs ekonomiska situation medgett att vitesbeloppet sänks till 5 000 kr.
Målet har med stöd av 23 kap. 6 § miljöbalken tagits till avgörande utan huvudförhandling.
Av det som GW anfört, vilket stöds av det åberopade utmätningsbeslutet, framgår att han saknar inkomster utöver vad han behöver för sitt eget underhåll samt att han i övrigt saknar tillgångar av något beaktansvärt värde. Det framstår vidare inte som sannolikt att GW har möjligheter att uppta lån eller på annat sätt har möjlighet att efterkomma vitesföreläggandet. Nämndens ansökan skall därför inte bifallas.
I avgörandet har deltagit hovrättsråden Dennis, Miller, referent, och Sawyer samt hovrättsassessorn Sharp. Enhälligt.
Miljödomstolen förpliktar GW att till staten utge förelagt vite om sammanlagt fyrtiotusen (40 000) kronor.
Målet gäller utdömande av vite som miljö- och hälsoskyddsnämnden i Halmstads kommun (nämnden) förelade GW i beslut den 10 december 2003.
Nämnden beslutade med stöd av 26 kap.9 och 14 §§, 10 kap.2, 4 och 8 §§, 2 kap. 8 §miljöbalken samt 2 och 3 §§ lag (1985:206) om viten att förelägga GW
1. att låta utföra miljöteknisk markundersökning av fastigheterna Vrenninge X:X och X:X med tillämpning av Naturvårdsverkets rapporter 4310 och 4311 ”Vägledning för miljötekniska undersökningar”, del 1 och 2. Undersökningen skall utföras av en opartisk sakkunnig.
2. att undersökningen skall omfatta minst fem provpunkter i marken utanför byggnaden, minst fyra grundvattenprover och minst åtta kärnborrningar inne i den byggnad där ytbehandlingsverksamheten pågått. De parametrar som skall undersökas är bly, koppar, zink, arsenik, krom, nickel, kadmium, cyanid och klorerade kolväten. Valet av provpunkternas placering, utförande och analysmetoder skall göras i samråd med miljö- och hälsoskyddskontoret.
3.att undersökningen skall påbörjas före den 1 februari 2004 och resultaten redovisas till miljö- och hälsoskyddskontoret senast den 30 april 2004. Föreläggandet i punkterna 1-3 förenas med ett vite om 30 000 kronor, om punkterna inte uppfylls helt. Nämnden beslutade även med stöd av 26 kap.9 och 14 §§, 9 kap. 1 §, 2 kap. 8 §miljöbalken samt 2 och 3 §§ lag (1985:206) om viten att förelägga GW
4. att senast den 31 januari 2004 låta omhänderta det farliga avfall som finns i före detta mejeriet bredvid den gamla kvarnbyggnaden i Sennan på fastigheterna Vrenninge X:X och X:X. Föreläggandet i fjärde punkten förenas med vite om 10 000 kronor. W delgavs föreläggandet den 29 december 2003. Beslutet har vunnit laga kraft.
YRKANDEN M.M.
Nämnden har yrkat att W skall förpliktas att betala vite om totalt 40 000 kronor. Som grund för yrkandet har nämnden anfört bl.a. följande. Vid en inspektion av det före detta mejeriet, bredvid gamla kvarnbyggnaden i Sennan på fastigheterna Vrenninge X:X och X:X, konstaterades att det farliga avfallet inte omhändertagits i enlighet med föreläggandet från den 10 december 2003. Eftersom W inte redovisat resultat av markteknisk undersökning till nämnden eller låtit omhänderta det farliga avfallet föreligger grund för att döma ut vitet om 40 000 kronor.
W har bestritt bifall till ansökan och därvid anfört bl.a. följande. Han är 76 år gammal och hans hälsotillstånd är sedan lång tid tillbaka sådant att han har stora svårigheter att sköta sig själv. Hans ekonomiska situation är vidare mycket ansträngd och han har varken haft någon praktisk eller ekonomisk möjlighet att vidta de åtgärder som förelagts honom. Fram till 1977 bedrev han egen näringsverksamhet i form av ytbehandlingsarbeten men 1978 försattes han i personlig konkurs. I samband med konkursen flyttade han ifrån lokalerna och området sanerades från kvarvarande kemikalier genom Nyhems Mekaniska AB. Lokalerna och markområdet har, efter en kontroll som utfördes 1978, godkänts av Länsstyrelsen i Hallands län. Några närmre uppgifter om denna kontroll finns dock inte tillgängliga. Den personliga konkursen och den därpå följande utmätningsperioden om sju år medförde att han under senare delen av 1970- talet utvecklade ett alkoholmissbruk. Efter viss tids arbetslöshet fick han arbete vid Halmstads Järnverk där han arbetade fram till mitten av 1980-talet då han drabbades av en axel-/nyckelbensskada i samband med en trafikolycka. Till följd härav erhöll han 1988 förtidspension. Från att hans hustru avled 1997 och fram till sommaren 2002 var hans alkoholmissbruk okontrollerbart men i dag är han nykter alkoholist, dock med vissa kortare återfall. Till följd av missbruket har han utvecklat dokumenterade hjärnskador, fått problem med minnet och har även svårigheter att gå. Han klarar av eget boende enbart med barnbarnens och svärdotterns hjälp. Hans hjärnskada är av sådan grad att han inte förstår vad nämndens ansökan handlar om. Utöver pension om cirka 9 200 kronor i månaden och sedvanligt bohag saknar han helt tillgångar. Han hyr en mindre lägenhet för vilken han betalar 4 800 kronor per månad och han har tämligen höga kostnader varje månad för mediciner och hemhjälp. Mot bakgrund härav och då kommunen numera, genom kronofogdemyndighetens försorg lär ha låtit utföra aktuella åtgärder, kan det knappast anses vara skäligt eller påkallat att döma ut aktuellt vite.
Nämnden har i yttrande anfört att de vidhåller sin ansökan även om Allen är djupt beklagligt.
Beslut om föreläggande enligt miljöbalken får förenas med vite enligt 26 kap. 14 § miljöbalken. De närmare reglerna om utformning och hantering av vitesförelägganden finns i lagen (1985:206) om viten.
Vad gäller föreläggandet i sig kan det underkännas endast om det inte tillkommit i laga ordning eller om det innehåller något väsentligt eller uppenbart fel. Nämndens beslut är lagligt grundat och innehåller inte någon sådan uppenbar oriktighet. Vitesföreläggandet gäller således.
Det är i målet ostridigt att W överträtt det aktuella vitesföreläggandet och fråga är om ändamålet med vitet kan anses ha förfallit, om han haft giltigt ursäkt för sin underlåtenhet att efterkomma föreläggandet eller om det finns särskilda skäl att jämka vitet.
Några omständigheter som innebär att ändamålet med vitet har förfallit kan inte anses föreligga. Vad gäller frågan om giltig ursäkt åligger det adressaten att göra sannolikt att omständigheten som grundar giltig ursäkt föreligger. En giltig ursäkt kan vara att adressaten varit fysiskt förhindrad att följa föreläggandets föreskrifter eller att adressaten saknat nödvändiga ekonomiska tillgångar för att efterfölja föreläggandet (RL ”Viteslagstiftningen - en kommentar”, Stockholm 1989, s. 177 ff.).
W har uppgett att han varken haft ekonomiska eller praktiska möjligheter att vidta de förelagda åtgärderna. Det aktuella föreläggandet innebär en skyldighet för W att låta en opartisk sakkunnig utföra en miljöteknisk undersökning och att ansvara för att det farliga avfallet i det före detta mejeriet omhändertas. Han har således inte någon skyldighet att själv vidta åtgärderna utan har endast att se till så att tredje man utför arbetet. Vad W anfört om sin ekonomi och sitt hälsotillstånd utgör enligt domstolens mening inte giltig ursäkt för att inte efterkomma föreläggandet. Några särskilda skäl att jämka vitesbeloppet kan inte heller anses föreligga. Nämndens ansökan skall därmed bifallas.
Överklagande från sökanden senast den 8 april 2005.
Överklagande från motpart inom tre veckor från delgivning av domen.
Prövningstillstånd krävs.
I domstolens avgörande har deltagit chefsrådmannen Russell och miljörådet Campbell. Föredragande har varit tingsnotarien Davila.