Lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument
Not 54. Överklagande av Scandic Hotels AB ang. prövningstillstånd i kammarrätt i mål om särskild avgift enligt lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument. - Scandic Hotels AB (Scandic) förvärvade den 31 oktober 2000 med likviddag den 3 november 247 000 egna aktier. Anmälan om förvärvet kom in till Finansinspektionen den 29 november 2000. - Finansinspektionen beslöt den 15 oktober 2001 med stöd av 20 § 1 och 21 § första stycket 1 lagen (2000:1087) om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument (anmälningslagen) att Scandic skulle erlägga en särskild avgift om 350 000 kr för underlåtenhet att inom föreskriven tid göra anmälan enligt 4 § nämnda lag. Scandic överklagade Finansinspektionens beslut hos Länsrätten i Stockholms län och yrkade att den särskilda avgiften skulle undanröjas eller kraftigt sättas ned. Länsrätten avslog överklagandet i dom den 12 juni 2002. I överklagande hos Kammarrätten i Stockholm vidhöll bolaget sina yrkanden. Kammarrätten meddelade i beslut den 22 oktober 2002 inte prövningstillstånd. - Scandic överklagade och yrkade att Regeringsrätten skulle bevilja bolaget prövningstillstånd i kammarrätten och anförde bl.a. följande. Bolaget anmälde ett förvärv av egna aktier först den 29 november 2000 trots att anmälan borde ha kommit in senast den 14 november 2000. Den av Finansinspektionen och länsrätten tillämpade anmälningslagen hade inte trätt i kraft vid den tidpunkt då anmälan skulle ha gjorts utan så skedde först en och en halv månad senare, den 1 januari 2001. Av 1 kap. 1 § tredje stycket och 2 kap. 10 § andra stycketregeringsformen, RF, framgick att lagen därför inte kunde tillämpas beträffande en händelse som inträffade i november år 2000. Inte heller kunde den tidigare gällande insiderlagen (1990:1342) läggas till grund för Finansinspektionens beslut i oktober 2001. Av punkt 1 av övergångsbestämmelserna till den nya lagen framgick nämligen att den äldre lagen upphävdes då den nya lagen trädde i kraft, dvs. den 1 januari 2001. Möjligheten att i övergångsbestämmelserna ange att den äldre lagen även fortsättningsvis skulle tillämpas på förhållanden som inträffat före den nya lagens ikraftträdande hade inte tagits tillvara. Frågan var därför om statlig myndighet i strid med huvudregeln i 2 kap. 10 § andra stycket RF retroaktivt kunde tillämpa lag som innebar att statlig avgift togs ut, utan att stöd för sådan tillämpning förekom i lagtexten. Om så var fallet, kvarstod frågan om ett tillräckligt skäl för sådan retroaktiv tillämpning var att bestämmelsen i den nya lagen "i allt väsentligt" överensstämde med tidigare lag. - Bolaget genomförde under år 2000 återköp av egna aktier vid 43 tillfällen. Vid 42 av dessa gjordes anmälan i rätt tid och på rätt sätt. De aktuella aktierna motsvarade mindre än 0,4 procent av det totala antalet aktier i bolaget. Anledningen till dröjsmålet var att den person som hanterade frågan om anmälan var på resa och sedan glömde bort att göra anmälan. Så snart felet upptäcktes gjordes anmälan. Att dröjsmålet var relativt kort borde medföra att försummelsen betraktades som ringa. - Finansinspektionen bestred bifall till överklagandet. -Regeringsrätten (2004-03-18, Ragnemalm, Nordborg, Robinson, Freeman, Park): Skälen för Regeringsrättens avgörande. Enligt 34 a § andra stycket förvaltningsprocesslagen (1971:291), FPL, meddelas prövningstillstånd i kammarrätten om det är av vikt för ledning av rättstillämpningen att överklagandet prövas av högre rätt (punkt 1), anledning förekommer till ändring i det slut vartill länsrätten kommit (punkt 2) eller det annars finns synnerliga skäl att pröva överklagandet (punkt 3). - Vid tiden för Scandics förvärv och då anmälningsskyldigheten skulle fullgöras gällde insiderlagen. Denna lag har därefter upphävts och i den i målet aktuella delen ersatts av anmälningslagen, som trätt i kraft den 1 januari 2001. I denna lag finns bestämmelser om anmälningsskyldighet (3, 4 och 6 §§), särskild avgift (20 och 21 §§) och eftergift (23 §) som motsvarar vad som gällde enligt insiderlagen. Banks för att göra anmälan har dock förkortats från 14 till 5 dagar. Enligt övergångsbestämmelserna till anmälningslagen gäller den längre fristen även fortsättningsvis för förvärv som har skett före ikraftträdandet. - Scandic har som grund för att kammarrätten borde ha meddelat prövningstillstånd i första hand anfört att lagligt stöd för att ålägga bolaget att betala särskild avgift inte föreligger vare sig med tillämpning av insiderlagen, eftersom denna är upphävd, eller med tillämpning av anmälningslagen, eftersom denna inte hade trätt i kraft vid det aktuella tillfället. - Inom förvaltningsrätten tillämpas som regel de materiella och processuella regler som är i kraft när målet prövas. Särskilda omständigheter, t.ex. när det - som här - är fråga om att ta ut sanktionsavgifter, kan emellertid påfordra avvikelser från denna ordning. Av de principer som bl.a. kommer till uttryck i 2 kap. 10 § första stycket RF och 5 § lagen (1964:163) om införande av brottsbalken följer sålunda att en avgift av aktuellt slag får tas ut endast om så kunde ske enligt den lag som gällde vid tiden för gärningen eller underlåtenheten och alltjämt kan ske enligt de bestämmelser som trätt i kraft då målet avgörs (jfr prop. 1997/98:109 s. 182 om disciplinpåföljd inom sjukvården). Med hänsyn till överensstämmelsen mellan reglerna i insiderlagen och anmälningslagen strider emellertid en tillämpning av sistnämnda lag - med det undantag som anges i övergångsbestämmelserna - inte mot dessa principer. Mot bakgrund av det nu sagda har skäl för kammarrätten att bevilja prövningstillstånd inte förelegat på denna grund. - Scandic har i andra hand åberopat att skäl förelegat att efterge den särskilda avgiften. Enligt 23 § anmälningslagen får särskild avgift efterges helt eller delvis om överträdelsen är ringa eller ursäktlig eller det annars finns synnerliga skäl. - Vid tiden för kammarrättens beslut att inte meddela prövningstillstånd saknades vägledande avgöranden i fråga om tillämpning av reglerna om eftergift. Skäl för prövningstillstånd förelåg därför enligt 34 a § andra stycket 1 FPL. Regeringsrätten har meddelat dom denna dag i mål nr 5873-01 om eftergift av särskild avgift. Tillräckliga skäl för prövningstillstånd i förevarande mål föreligger numera inte enligt nämnda lagrum. Inte heller i övrigt har skäl för prövningstillstånd framkommit. - Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten avslår överklagandet. (fd I 2004-02-18, Jennings)