En hyresgäst har underlåtit att inställa sig till sammanträde vid hyresnämnden och har inte heller i hovrätten bemött hyresvärdens uppgifter om misskötsamhet. Underlåtenheten att bemöta hyresvärdens uppgifter har inte inneburit att uppgifterna kunnat anses som vitsordade utan har endast getts en viss bevisverkan.
Hyresnämnden i Göteborg
M.Ö. hyrde en bostadslägenhet av Betaniastiftelsen i Askim (hyresvärden). Hyresvärden sa upp hyresavtalet och hänsköt tvisten om förlängning av avtalet till hyresnämnden.
Hyresvärden yrkade vid hyresnämnden att hyresavtalet skulle upphöra att gälla den 30 april 2009 och att M.Ö. skulle förpliktas att flytta från lägenheten. Hyresvärden åberopade som grund för sin talan att M.Ö. genom att förvara stora mängder personliga tillhörigheter i gemensamma utrymmen i huset där han bor samt även i ett grannhus, hade försummat att iaktta vad som fordras för att bevara sundhet, ordning och gott skick inom fastigheten. Det gjordes gällande att M.Ö. genom detta hade åsidosatt sina skyldigheter som hyresgäst i så hög grad att avtalet skäligen inte borde förlängas (12 kap. 46 § första stycket 2 jordabalken).
Vid hyresnämnden hölls ett sammanträde i M.Ö:s utevaro. Sedan hyresnämnden funnit att M.Ö. inte visat att han hade laga förfall för sin utevaro avgjordes ärendet i sak.
Hyresnämnden (hyresrådet Garrett Wilkens samt övriga ledamöterna Carroll och Brady) anförde i beslut den 22 april 2009 bl.a. följande.
M.Ö. har med kallelsen till nämndens sammanträde delgetts de uppgifter som hyresvärden åberopar till stöd för sin talan. I kallelsen har angetts att ärendet kunde avgöras om han inte kom. Mot denna bakgrund anser hyresnämnden att M.Ö:s underlåtenhet att inställa sig till sammanträdet eller att på annat sätt låta höra av sig får tolkas så att han vitsordar de uppgifter på vilka hyresvärden grundar sin talan.
Av utredningen framgår att M.Ö. trots flera påpekanden från hyresvärden inte har tagit bort sina tillhörigheter som han har förvarat i allmänna utrymmen. M.Ö. har härigenom brustit i sin vårdnadsplikt och åsidosatt sina förpliktelser som hyresgäst i så hög grad att hyresavtalet skäligen inte bör förlängas. Hyresvärdens yrkanden om att hyresavtalet ska upphöra och att M.Ö. ska åläggas att flytta ska därför bifallas.
Hyresavtalet mellan Betaniastiftelsen i Askim och M.Ö. beträffande en bostadslägenhet om ett rum och kök vid (- - - - - -) upphör att gälla den 30 april 2009.
Hyresnämnden ålägger med stöd av 13 a § lagen (1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder M.Ö. att vid hyrestidens utgång flytta från lägenheten vid påföljd att han annars kan avhysas därifrån och i så fall får betala kostnaderna för avhysningsförfarandet.
M.Ö. överklagade hyresnämndens beslut och yrkade att hovrätten skulle avslå hyresvärdens talan vid hyresnämnden. Han anförde till stöd för sin talan att han lider av stora hjärtbesvär, att han på grund av akuta besvär som feber och halsont inte kunde inställa sig till sammanträdet vid hyresnämnden och att han före sammanträdet begärde att det skulle ställas in.
Hyresvärden bestred ändring och tillade: M.Ö. har efter hyresnämndens beslut fortsatt att belamra fastigheternas gemensamma utrymmen och dessutom tillfört ytterligare skräp och bråte. Brandfaran är akut liksom risken för att ohyra sprids i fastigheterna.
Hovrätten (hovrättslagmannen Johnson, hovrättsrådet Proctor, referent, och tf. hovrättsassessorn Bauer) anförde i beslut den 18 augusti 2010 - efter att ha konstaterat att det funnits förutsättningar för hyresnämnden att avgöra ärendet trots att M.Ö. uteblivit från sammanträdet - följande.
M.Ö. har inte bemött hyresvärdens uppgifter i sak, vare sig vid hyresnämnden eller i hovrätten. Av allmänna processrättsliga principer följer att en parts underlåtenhet att bemöta motpartens påståenden om ett rättsfaktum inte innebär att detta erkänts. Domstolen får alltså i ett sådant fall inte utan vidare lägga motpartens uppgifter till grund för bedömningen utan ska ogilla motpartens talan om han inte har fullgjort sin bevisbörda (se Larsen, Edelstam och Moore, Rättegång V, s. 27, Moore, Om åberopande och åberopsbörda i dispositiva tvistemål, s. 81, och Hampton artikel Skyldigheten enligt RB 17:3 att göra förnekanden och kontradiktoriska och konträra åberopanden, JT 2007-08 nr 4, s. 913). Detta synsätt kommer även till uttryck i 35 kap. 4 § rättegångsbalken. Av paragrafen följer att en parts underlåtenhet att t.ex. infinna sig vid domstolen inte utan vidare ska anses som ett erkännande av den omständighet om vilken det är fråga eller alltid ska tolkas på det för parten mest oförmånliga sättet. Bevisverkan av partens underlåtenhet beror i stället på omständigheterna i det enskilda fallet. Domstolen ska göra en fri bevisprövning och med hänsyn till allt som förekommit i målet pröva bevisverkan av partens förhållande (se Norris, Rättegångsbalken, kommentaren till 35 kap. 4 §). Bestämmelsen har ansetts analogt tillämplig vid hyresnämnden (RBD 1986:12).
I enlighet med det som har sagts är alltså utgångspunkten att varken M.Ö:s underlåtenhet att inställa sig till sammanträdet vid hyresnämnden eller den omständigheten att han i hovrätten inte bemött hyresvärdens uppgifter innebär att han kan anses ha vitsordat hyresvärdens uppgifter om misskötsamhet. Hyresvärdens uppgifter får läggas till grund för bedömningen endast om hyresvärden har fullgjort sin bevisbörda. Vid denna prövning har dock M.Ö:s underlåtenhet att bemöta hyresvärdens påståenden en viss bevisverkan.
Av de fotografier som hyresvärden har åberopat framgår att M.Ö. har förvarat stora mängder tillhörigheter i allmänna utrymmen på det sätt som hyresvärden har gjort gällande. Agerandet måste anses innebära en fara ur brandsäkerhetssynpunkt och även en sanitär olägenhet. Hyresvärden har vid hyresnämnden gett in en uppsägning daterad den 14 januari 2009, varav framgår att M.Ö. den 6 november 2008 anmodades att vidta rättelse men att någon rättelse inte vidtagits. M.Ö. har inte invänt mot dessa uppgifter. Genom vad som således framkommit måste det anses visat att M.Ö. har försummat att iaktta vad som fordras för att bevara ordning och gott skick inom fastigheten och att han åsidosatt sina förpliktelser som hyresgäst i så hög grad att hyresavtalet skäligen inte bör förlängas. Vad M.Ö. har anfört om att han lider av hjärtbesvär medför ingen annan bedömning. Överklagandet ska därför avslås.
Hovrätten avslår överklagandet. M.Ö. är därmed skyldig att flytta genast.
Hovrättens beslut meddelat: den 18 augusti 2010.
Mål nr: ÖH 3964-09.
Lagrum: 35 kap. 4 § rättegångsbalken.
Litteratur:Ekelöf, Edelstam och Moore, Rättegång V, s. 27; Boman, Om åberopande och åberopsbörda i dispositiva tvistemål, s 81; Heuman, Skyldigheten enligt RB 17:3 att göra förnekanden och kontradiktoriska och konträra åberopanden, JT 2007-08 nr 4, s. 913.