Strandskydd ----- Frågan om ett visst område omfattas av reglerna om strandskydd har besvarats jakande. En bäck, nedskuren i en mindre ravin, har bedömts som ett vattendrag i miljöbalkens mening, även med beaktande av att där tidvis kan vara ont om vatten. Den avsedda byggnationen av ett fritidshus har därmed varit inom ett strandskyddsområde.
ÖVERKLAGAT AVGÖRANDEÖstersunds tingsrätts, mark- och miljödomstolen, dom 2011-05-25 i mål nr M 993-11, se bilaga A
KLAGANDEH.L.
MARK- OCH MILJÖÖVERDOMSTOLENS DOMSLUTMark- och miljööverdomstolen avslår överklagandet.
H.L. har yrkat att Mark- och miljööverdomstolen upphäver underinstansernas beslut och, som det får förstås, i andra hand beviljar honom strandskyddsdispens.
Miljö, bygg- och räddningsnämnden i Åre kommun har motsatt sig ändring.
H.L. har i huvudsak fört sin talan på samma sätt som vid underinstanserna. Han har tillagt bl.a. att han förvärvat fastigheten i samband med avstyckning vid försäljningen av en gård som har tillhört hans släkt under lång tid.
Miljö, bygg- och räddningsnämnden i Åre kommun har uppgett sig inte ha något ytterligare att tillföra målet.
Länsstyrelsen har vidhållit vad som anförts i beslutet och beträffande sin syn på begreppet vattendrag anfört i huvudsak följande. Vattendrag kan indelas efter storlek: bäck, å, flod eller älv. Vattendrag har i allmänhet sitt ursprung i ett källsprång, ett träsk, en sjö eller en smältande glaciär. I torra områden kan avdunstningen göra att vattenföringen minskar och t.o.m. periodvis upphör. Lagen medger idag inte någon avgränsning av strandskyddet efter storleken på sjöar och vattendrag.
Naturvårdverket har yttrat sig och anfört i huvudsak följande. Begreppet vattendrag omfattar bland annat bäckar. Vattendrag som periodvis är uttorkade eller ett vattendrag med ringa flöde kan vara av stort värde för djur- och växtliv och ekosystemet i övrigt och bör fortsätta att omfattas av begreppet vattendrag enligt befintlig praxis. Naturvårdsverket anser att det är förhastat att undanta vattendrag som tidvis är uttorkade eller små vattendrag i allmänhet från strandskyddsbestämmelserna.
Mark- och miljööverdomstolen har den 23 november 2011 hållit syn på platsen.
H.L. får i första hand anses ha gjort gällande att det berörda området inte alls omfattas av strandskydd eftersom den fastighet som han avser att bebygga inte är belägen vid ett vattendrag.
Strandskydd gäller vid havet och vid insjöar och vattendrag. Det gäller generellt över hela landet. Strandskyddet syftar till att långsiktigt trygga förutsättningarna för allemansrättslig tillgång till strandområden och till att bevara goda livsvillkor för djur- och växtlivet på land och i vatten.
Begreppet vattendrag är inte närmare definierat i miljöbalken. Det saknas direkt vägledande uttalanden i förarbetena. I den praktiska tillämpningen har man med vattendrag oftast helt enkelt avsett vattendrag som finns markerade på Lantmäteriets topografiska karta. När det generella strandskyddet infördes uttalades att undantag borde kunna medges för sådana strandområden som uppenbarligen saknar betydelse för allmänhetens bad- och friluftsliv, t.ex. vid obetydliga bäckar och tjärnar (se prop. 1974:66 s. 95). Länsstyrelserna bemyndigades att efter inventering avgränsa strandskyddets omfattning.
Då grunden för strandskyddet 1994 utvidgades till att omfatta även skydd för växt- och djurlivet framhölls att stränderna är särskilt värdefulla miljöer för djur och växter och ger utrymme för en rad olika livsmiljöer (se prop. 1993/94:229 s. 9). Länsstyrelsen får i det enskilda fallet besluta att upphäva strandskyddet i ett område bl.a. om det är uppenbart att området saknar betydelse för att tillgodose strandskyddets båda syften. Detta kräver en prövning i det enskilda fallet och kan således inte ske genom ett generellt förordnande med t.ex. utgångspunkt i vattendragets storlek. Sedan syftet har utvidgats finns det anledning att vara försiktigare med att upphäva strandskyddet eftersom små bäckar och tjärnar ofta har stor betydelse för den biologiska mångfalden (se prop. 1997/98:45 Del 2 s. 84). Länsstyrelsen har inte upphävt strandskyddet i detta fall.
Som Mark- och miljööverdomstolen har kunnat konstatera vid företagen syn är det ifrågasatta vattendraget närmast att definiera som en bäck, nedskuren i en mindre ravin. Det är ett vattendrag i miljöbalkens mening, även med beaktande av att det tidvis kan vara ont om vatten i bäcken.
Det område som H.L. önskar bebygga omfattas alltså, som underinstanserna har funnit, fullt ut av bestämmelserna om strandskydd.
Strandskyddsdispens får medges endast om det är förenligt med strandskyddets syften och om det finns särskilda skäl. Dessa anges i 7 kap. 18 c § miljöbalken och utgör en uttömmande uppräkning av de skäl som kan beaktas vid prövningen.
Det förhållandet att det är fråga om ett mindre vattendrag innebär inte i sig att det finns skäl för dispens. H.L:s önskemål att bygga ett fritidshus och det förhållandet att han har en personlig anknytning till platsen är inte ett särskilt skäl. Vad H.L. anfört om andra bebyggda fastigheter i närheten- oavsett när dessa har bebyggts - ändrar inte bedömningen.
I likhet med underinstanserna finner Mark- och miljööverdomstolen därför att det inte finns några särskilda skäl för dispens. Pineda överklagande ska därför avslås. Detta innebär att mark- och miljödomstolens dom står fast.
Mark- och miljööverdomstolens dom får enligt 5 kap. 5 § lagen (2010: 921) om mark- och miljödomstolar inte överklagas.
I avgörandet har deltagit hovrättsråden Travis, Hull och Atkinson, referent, samt tekniska rådet Johnson. Domen är enhällig.
Föredragande har varit hovrättsfiskalen Johnson.
KLAGANDE1. A.L.2. H.L.
DOMSLUTMark- och miljödomstolen avslår överklagandena.
YRKANDEN M.M.
H.L. har överklagat länsstyrelsens beslut och yrkat att mark- och miljödomstolen, med ändring av länsstyrelsens beslut, beviljar honom strandskyddsdispens.
Till stöd för sin talan har H.L. anfört i huvudsak följande. Det vattendrag som innebär att området för ansökan omfattas av strandskydd är väldigt litet. Med undantag för vårfloden rinner det oerhört lite vatten i nämnda vattendrag och under sommaren kan det vara helt torrlagt. I området finns ett fritidshus som ligger mindre än 50 meter från tomten och det finns även ett antal avstyckade tomter till salu längs tillfartsvägen.
A.L. har överklagat länsstyrelsens beslut och yrkat att mark- och miljödomstolen undanröjer länsstyrelsens beslut att avvisa hans talan.
Mark- och miljödomstolen bedömer i likhet med kommunen och länsstyrelsen att platsen för den tilltänkta byggnaden omfattas av strandskydd. Vad Clark har anfört utgör inte särskilda skäl för dispens. Mark- och miljödomstolen gör därmed inte någon annan bedömning än vad länsstyrelsen har gjort. Pineda överklagande ska därför avslås.
Länsstyrelsen har i sitt beslut avvisat A.L:s tidigare överklagande då han inte ansågs behörig att överklaga kommunens beslut. Mark- och miljödomstolen har förelagt Acevedo att inge en komplettering om hur han anser sig vara taleberättigad i målet. A.L. har inte efterkommit föreläggandet.
Mark- och miljödomstolen bedömer att H.L. i egenskap av ensam sökande av strandskyddsdispensen även är ensam behörig att överklaga kommunens avslagsbeslut. Mark- och miljödomstolen gör därmed inte någon annan bedömning än vad länsstyrelsen har gjort. A. L:s överklagande ska därför avslås.
HUR MAN ÖVERKLAGAR, se bilaga 2 (DV427)Överklagande senast den 15 juni 2011. Prövningstillstånd krävs.
I domstolens avgörande har deltagit rådmannen Barber, ordförande, och tekniska rådet Ryan. Föredragande har varit beredningsjuristen Fox.