Hyresnämndsmål. Hyresnämnden har funnit att hyresrätten varit förverkad utan att detta har åberopats av hyresvärden. Hovrätten konstaterade att det har ankommit på hyresnämnden att genom processledning utreda vilken upphörandegrund eller vilka upphörandegrunder som gjorts gällande i målet. Det har därmed förekommit ett rättegångsfel som inte kan läkas i hovrätten. Hovrätten fann därför att hyresnämndens beslut skulle undanröjas och att målet skulle återförvisas till hyresnämnden.
Hyresnämnden i Västerås
Hyresnämnden förklarade i beslut den 22 augusti 2013 att P.S. genom att förvara sprängmedelstillbehör i bostaden brustit i sundhet, ordning och gott skick och genom att hota en granne med en kniv och en kolsyrepistol gjort sig skyldig till en sådan särskilt allvarlig störning i boendet att bestämmelsen i 12 kap. 42 § fjärde stycket jordabalken var tillämplig. P.S:s hyresrätt var därmed förverkad och hans hyresavtal skulle därför upphöra att gälla den 31 augusti 2013.
P.S. överklagade hyresnämndens beslut och yrkade att hovrätten skulle avslå Stiftelsen Vansbrohems talan i hyresnämnden.
Under målets handläggning i hovrätten uppkom fråga om hyresnämndens beslut skulle undanröjas och målet återförvisas till hyresnämnden.
Hovrätten (hovrättslagmannen Wagner samt hovrättsråden Brock och Davidson, referent) anförde i beslut den 14 mars 2014 följande.
I hyresmål liksom i tvistemål i allmänhet gäller att ett beslut inte får grundas på en omständighet som inte har åberopats av en part till grund för hans eller hennes talan. Detta kan uttryckas så att det i dispositiva mål beror på partens åberopande i vilken mån rättsfakta ska kunna läggas till grund för avgörandet (se Wagner i Svensk Juristtidning 1960 s. 387). I denna s.k. åberopsbörda ligger att det måste vara rätt part som åberopar omständigheten. Det är alltså inte tillräckligt att någon av parterna åberopat omständigheten eller att den faktiskt förekommit i målet.
Ett hyresförhållande kan upphöra vid hyrestidens utgång enligt någon av de tio upphörandegrunder som tagits in i 12 kap. 46 § första stycket jordabalken. Det är hyresvärden som har att väcka talan i hyresnämnden om hyresavtalets upphörande och det är hyresvärden som har åberopsbördan för på vilken grund avtalet ska bringas till upphörande (se Rättsfall från Bostadsdomstolen RBD 10:88).
I ansökan till hyresnämnden har Stiftelsen Vansbrohem som omständighet till stöd för sitt yrkande om hyresavtalets upphörande till hyrestidens utgång endast hänfört sig till en brottmålsdom. Vare sig av hyresnämndens akt eller av dess protokoll från sammanträdet kan utläsas om Stiftelsen Vansbrohem gjort gällande att hyresrätten är förverkad (12 kap. 46 § första stycket 1 jordabalken) eller om hyresgästen i annat fall har åsidosatt sina förpliktelser i så hög grad att avtalet skäligen inte bör förlängas (12 kap. 46 § första stycket 2 jordabalken). I en situation som denna har det ankommit på hyresnämnden att genom processledning utreda vilken upphörandegrund eller vilka upphörandegrunder som görs gällande (16 f § lagen [1973:188] om arrendenämnder och hyresnämnder). Att som hyresnämnden gjort finna hyresrätten förverkad utan att detta har åberopats av Stiftelsen Vansbrohem utgör ett rättegångsfel. Felet är sådant att det inte kan läkas i hovrätten. Hyresnämndens beslut ska därför undanröjas och målet återförvisas till hyresnämnden för fortsatt behandling.
Hovrätten undanröjer hyresnämndens beslut och återförvisar målet till hyresnämnden för fortsatt behandling.
Hovrättens beslut meddelat: den 14 mars 2014.
Mål nr: ÖH 8277-13.
Lagrum: 12 kap.42 § första och fjärde stycket och 46 § första stycketjordabalken; 16 f § lagen (1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder.
Rättsfall: Rättsfall från Bostadsdomstolen, RBD 10:88.
Litteratur: Wagner, Åberopsbördan i bilmål, Svensk Juristtidning 1960 s. 387.