Bestämmelsen i 27 § andra stycket rättshjälpslagen (1996:1619) om ersättning till rättshjälpsbiträde för arbete som utförts före ansökan om rättshjälp har, till skillnad från motsvarande bestämmelse i 1972 års rättshjälpslag, inte ansetts ge stöd för att begränsa ersättningsrätten till att avse arbete som utförts inom den närmaste månaden före ansökan.
I ett mål vid Umeå tingsrätt mellan P.N. och Stanley angående vårdnad om barn m.m. var advokaten M.A.J. ombud för Stanley Målet hade inletts genom en stämningsansökan från P.N. den 2 juni 2003. Vid huvudförhandling i målet den 11 maj 2004 ingav M.A.J. en ansökan om rättshjälp, undertecknad av Stanley den 8 juli 2003. Tingsrätten biföll ansökningen och förordnade M.A.J. till rättshjälpsbiträde.
M.A.J. yrkade ersättning med 12 500 kr för arbete 10 timmar.
Tingsrätten (ordförande tingsfiskalen Page) fastställde i beslut i dom den 19 maj 2004 att ersättning enligt rättshjälpslagen skulle utgå till M.A.J. med 5 000 kr för arbete. Som skäl för beslutet anförde tingsrätten:
M.A.J. har yrkat ersättning med 12 500 kr och uppgett att sex timmar avser arbetad tid innan huvudförhandling och fyra timmar avser arbetad tid för huvudförhandling, dess förberedande och avslutande åtgärder. Enligt 27 § andra stycket rättshjälpslagen kan arbete som utförts före ansökan om rättshjälp har gjorts under vissa förutsättningar ersättas. I förarbetena (prop. 1978/79:90 s. 209) anges dock att den tidsperiod, under vilken ett biträde kan få utföra arbete som berättigar till retroaktiv ersättning, normalt inte får utsträckas längre tillbaka i tiden än till en månad före ansökan om rättshjälp ingetts. Av kostnadsräkningen och handlingarna i målet kan inte utläsas annat än att det arbete M.A.J. utfört under den senaste månaden är förbereda sig och klienten inför huvudförhandlingen, närvara vid huvudförhandlingen samt avslutande åtgärder. M.A.J. bör därför endast tillerkännas ersättning för fyra timmars arbete.
M.A.J. överklagade i Hovrätten för Övre Norrland och yrkade att hovrätten skulle tillerkänna henne ersättning enligt yrkandet vid tingsrätten.
Domstolsverket bestred ändring.
Hovrätten (hovrättsråden Payne och Clarke, referent, samt hovrättsassessorn Hill) anförde i beslut den 26 oktober 2004:
M.A.J. har till stöd för sin talan anfört följande. Det är riktigt att utfört arbete utförts under längre tidsrymd än en månad, men bestämmelserna i rättshjälpslagen om ersättning för sex timmars arbete före ansökan om rättshjälp har ändrats på så sätt att arbetet inte behöver vara utfört inom en månad före ansökans ingivande. Det arbete som nedlagts i målet ligger i vart fall kring 25 timmar sammanlagt.
Domstolsverket har anfört följande. Enligt såväl gamla som nya rättshjälpslagen gäller som ett riktmärke att arbete som utförts mer än en månad före ansökan om rättshjälp normalt inte skall ersättas. I likhet med tingsrätten ser inte Domstolsverket några skäl för att i detta fall frångå huvudregeln. Överklagandet bör därför lämnas utan bifall.
Stanley har anfört att hon inte har någon uppfattning i fråga om hur bestämmelserna i rättshjälpslagen skall tillämpas, men att hon kan vitsorda att målet föregicks av personliga sammanträffanden och flera telefonsamtal med henne och hennes gode man, vilket tog tid utöver den tid som behövdes för övrig förberedelse i målet.
Hovrätten gör följande bedömning.
Enligt 27 § andra stycket nuvarande rättshjälpslagen (1996:1619) kan ersättning för arbete som rättshjälpsbiträde utfört före ansökan om rättshjälp endast avse arbete av mindre omfattning eller av brådskande art. Bestämmelsen motsvarar i den delen 19 § i rättshjälpslagen (1972:429). Den äldre bestämmelsen uppställde dock som ytterligare förutsättning för att ersättning skulle kunna utgå att ansökan om rättshjälp gjorts utan väsentligt dröjsmål. Detta begränsade ersättningsrätten så till vida att normalt endast arbete som utfördes inom närmaste månaden före ansökan kunde ersättas (jfr prop. 1978/79:90 s. 209). Någon motsvarande begränsning i fråga om den tidsperiod under vilken biträdet skall få utföra arbete som berättigar till retroaktiv ersättning finns inte intagen i den nuvarande bestämmelsen.
Med arbete av mindre omfattning avsågs vid tillämpningen av 1972 års rättshjälpslag arbete motsvarande högst vad en advokat debiterar under en dags arbete (se prop. 1978/79:90 s. 209). Någon förändring därvidlag har inte varit avsedd vid införandet av den nya rättshjälpslagen (se prop. 1996/97:9 s. 218).
M.A.J. har yrkat ersättning för arbete motsvarande sex timmar före ansökan. Omfattningen av det arbete hon yrkat ersättning för överstiger inte den tid som kan anses motsvara en dags arbete. Hon bör därför tillerkännas ersättning för ytterligare sex timmars arbete. Överklagandet skall således bifallas.
Hovrätten anser att det föreligger sådana i 43 § andra stycket rättshjälpslagen angivna skäl som medför att hovrättens beslut bör få överklagas.
Med ändring av tingsrättens beslut fastställer hovrätten M.A.J:s ersättning enligt rättshjälpslagen till 12 500 kr.
Domstolsverket överklagade och yrkade att HD skulle, med ändring av hovrättens beslut, fastställa tingsrättens beslut.
M.A.J. bestred ändring.
Målet avgjordes efter föredragning.
Föredraganden, rev.sekr. Tyri Öhman, föreslog i betänkande följande beslut:
Enligt 27 § andra stycket rättshjälpslagen (1996:1619) kan ersättning för arbete som rättshjälpsbiträdet utfört före ansökan endast avse arbete som varit av mindre omfattning eller av brådskande art. Bestämmelsen hade sin motsvarighet i 19 § första stycket sista meningen i den äldre rättshjälpslagen (1972:429). Enligt den äldre bestämmelsen gällde som ytterligare förutsättning för att arbete som utförts före ansökan skulle ersättas att ansökningen gjorts utan väsentligt dröjsmål. I prop. 1978/79:90 s. 208 f. har det gjorts vissa uttalanden angående den närmare innebörden av bestämmelserna om retroaktiv ersättning. Vad gäller den tidsperiod under vilket biträdet skall få utföra arbete som berättigar till sådan ersättning uttalas att normalt högst någon månads dröjsmål bör godtas. I fråga om arbetets omfattning anförs att den längsta tid som bör kunna godtas utan att ansökan görs som en huvudregel bör vara den tid som kan anses motsvara vad en advokat debiterar under en arbetsdag. När det gäller arbetets omfattning har någon förändring inte varit avsedd vid införandet av den nya rättshjälpslagen (se prop. 1996/97:9 s. 218). När det däremot gäller den tidsperiod under vilken biträdet skall få utföra arbete som berättigar till retroaktiv ersättning innehåller den nuvarande bestämmelsen inte någon sådan begränsning som gällde enligt 19 § i den gamla rättshjälpslagen. M.A.J. har yrkat ersättning för arbete motsvarande sex timmar före ansökan, vilket inte överstiger den tid som anses motsvara en dags arbete. Såsom hovrätten funnit ska hon därför tillerkännas ersättning för detta arbete.
HD lämnar överklagandet utan bifall.
HD (justitieråden Goodwin, Blackburn, Jackson, referent, Jenkins och Taylor) meddelade den 16 maj 2007 följande slutliga beslut:
HD fastställer hovrättens beslut.
HD:s beslut meddelat: den 16 maj 2007.
Mål nr: Ö 4503-04.
Lagrum: 27 § andra stycket rättshjälpslagen (1996:1619).