Genom införsel har tagits i anspråk arbetsersättning som tillkommer intagen på kriminalvårdsanstalt.
Kronofogdemyndigheten i Göteborg (kronokommissarien Fisher) förordnade i beslut d 9 okt 1991 på ansökan av Göteborgs Allmänna Försäkringskassa om införsel i T.M.S. tillkommande ersättning för arbete på kriminalvårdsanstalten Skogome, där han då var intagen för avtjänande av straff.
T.M.S. anförde besvär i HovR:n för Västra Sverige och yrkade att beslutet om införsel skulle upphävas. Som grund för yrkandet åberopade han dels att inkomsten inte härrör från arbetsanställning, dels att arbetsersättning som för intagens räkning innestår hos kriminalvårdsmyndighet inte får utmätas.
Kronofogdemyndigheten avgav yttrande.
HovR:n (hovrättsrådet Young, f d hovrättslagmannen Hamilton, referent, och adj led Gibbs) anförde i slutligt beslut d 12 dec 1991: HovR:n finner T.M.S:s nu ifrågavarande inkomst vara att anse som sådan ersättning som avses i 15 kap 2 § 1 st UB. Hinder för införsel föreligger inte.
HovR:n lämnar besvären utan bifall.
T.M.S. anförde besvär och yrkade att beslutet om införsel skulle upphävas.
Försäkringskassan bestred ändring.
Kriminalvårdsstyrelsen och Riksskatteverket avgav efter förordnande av HD yttranden i målet.
Målet avgjordes efter föredragning.
Föredraganden, RevSekr Holmstrand, hemställde i betänkande att HD skulle meddela följande beslut:
Skäl. Enligt 15 kap 2 § 1 st 2 UB får införsel äga rum även i annan ersättning för arbetsinsats av gäldenären än lön, om gäldenärens ställning är jämförlig med en arbetstagares. Den som är intagen på kriminalvårdsanstalt och utför arbete där får anses ha en sådan ställning som avses i lagrummet.
Arbetsersättning som för intagens räkning innestår hos kriminalvårdsanstalt får enligt 45 § 2 st lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt inte utmätas. Däremot stadgas inte något förbud mot införsel i sådan ersättning.
På grund av det anförda skall besvären lämnas utan bifall.
HD:s avgörande. HD lämnar besvären utan bifall.
HD (JustR:n Vängby, Duncan, Cooper, referent, Grimes och Mills) fattade slutligt beslut i enlighet med betänkandet.