Fråga om en konsument haft rätt att frånträda ett avtal om personlig träning och om och i vilken utsträckning konsumenten ska betala någon ersättning till näringsidkaren. Avgörande 2015-02-23; 2014-03280
SB begärde betalningsbefrielse med 11 660 kr och anförde följande. I januari 2014 skrev hon på ett avtal om köp av ett PT-paket (personlig träning) med start i maj samma år. Hon var vid undertecknandet av avtalet trött och stressad och uppgav att hon ville avvakta med att ta ställning till om hon ville ha paketet eller inte. Hon fick vare sig något original eller någon kopia av avtalet med sig hem. Därför har hon varken reflekterat över avtalets innehåll eller funderat på att säga upp avtalet. Hon undrar varför inte tränaren hörde av sig till henne förrän i april, då fakturan skickades, för att fråga om hon fortfarande var intresserad av utomhusträning med start i maj. Hon har rätt att frånträda avtalet enligt konsumenttjänstlagen. De enda kostnader företaget kan ha haft är vissa administrationskostnader.
Företaget motsatte sig kravet och anförde följande. Tränaren har tränat med SB under en längre tid och SB hade tidigare köpt flera olika PT-paket av honom. SB fick en provträning värd 850 kr och ingick därefter avtal om 20 PT-timmar för totalt 11 660 kr. Träningen skulle genomföras två gånger i veckan under tio veckors tid. De kom muntligen överens om att de skulle träna utomhus från och med maj till september. Avtalet skrevs under den 15 januari 2014 och först den 2 april fick han veta att hon inte längre önskade någon träning. Deras avtal står fast. SB fick en kopia av avtalet. Han har avsatt tid för SBs träning, två gånger i veckan under tio veckors tid. Tiden var reserverad för henne när hon ville häva avtalet. Det gick inte att sätta in någon annan i hennes ställe. Planeringen av träningen har tagit tre timmar à 550 kr exklusive moms. En faktureringskostnad om 100 kr tillkommer. Att träningen inte påbörjas leder inte till några besparingar.
Allmänna reklamationsnämnden gjorde följande bedömning
Nämnden har tidigare i flera ärenden ansett att avtalsvillkor som hindrar avbeställning av olika slags kurser eller ledarledd yoga kan åsidosättas i analogi med 42 § konsumenttjänstlagen i enlighet med Högsta domstolens dom i rättsfallet NJA 2002 s. 644. Rättsfallet rör en utbildning till diplomerad friskvårdskonsulent. Nämnden anser att det inte finns skäl att bedöma tjänster i form av personlig träning på annat sätt. Även i ett sådant fall gör näringsidkarens arbetsinsats avtalet till en tjänst, i motsats till exempelvis ett avtal som endast ger tillträde till ett gyms utrustning, vilket mer liknar hyra.
Eftersom villkoret mellan företaget och SB anger att företaget inte återlöser betalat paket, får det anses strida mot 42 § i den tvingande konsumenttjänstlagen och är därför oskäligt enligt 36 § avtalslagen (jfr prop. 1984/85:110 s. 142). Det får till följd att rättsförhållandet ska avvecklas på det sätt som anges i 42 § konsumenttjänstlagen.
SB har alltså rätt att avbeställa tjänsten, vilket innebär att hon inte är skyldig att betala redan på grund av sitt åtagande. Hon kan däremot vara skyldig att i viss utsträckning ersätta företagets skada.
Enligt 42 § konsumenttjänstlagen är konsumenten inte skyldig att utge någon ersättning alls, om konsumentens syfte med tjänsten har blivit förfelat på grund av att 1) föremålet för tjänsten har skadats eller gått förlorat utan att detta har berott på försummelse
2014-03280
2015-05-06
031
på konsuments sida, eller 2) konsumenten har hindrats att dra nytta av tjänsten till följd av författningsföreskrifter, myndighetsbeslut eller andra liknande omständigheter utanför konsumentens kontroll.
Nämnden konstaterar att det således enligt 2) inte räcker att konsumenten har vilket som helst godtagbart skäl, såsom sjukdom, för sin avbeställning (se prop. 1984/85:110 s. 316 och nämndens avgörande i ärende 2014-01208).
SB har inte åberopat något skäl för sin avbeställning som faller under det nyss angivna generella undantaget från ersättningsskyldighet.
Under sådana förhållanden har företaget till att börja med rätt till ersättning för den del av tjänsten som företaget redan har utfört. Företaget har anfört att företaget har planerat träningen under tre timmar à 550 timmar och haft kostnad för en faktura på 100 kr, exklusive mervärdesskatt. Nämnden finner det osannolikt att träningen varit av sådan speciell och förberedelsekrävande karaktär att företaget redan före den 2 april under tre timmar planerat en träning som skulle inledas i maj.
Enligt avtalet hade företaget ingen rätt till särskild ersättning för faktureringskostnader, och sådan ersättning bör då inte utgå heller efter en avbeställning.
Nämnden anser att företaget inte har rätt till ersättning för mer än en timmes nedlagt arbete à 583 kr inklusive mervärdsskatt.
Företaget har vidare rätt till ersättning för arbete som hade måst utföras trots avbeställningen. Företaget har inte påstått att något sådant arbete varit aktuellt.
Slutligen har företaget rätt till ersättning för förluster till följd av kostnader för den återstående delen av tjänsten samt ersättning för förluster i övrigt på grund av att näringsidkaren har underlåtit att ta på sig annat arbete eller på grund av att näringsidkaren på annat sätt har inrättat sig efter uppdraget. Företaget har i denna del anfört att företaget har avsatt tid för SB två gånger i veckan (med början i maj) och att det inte gick att sätta in någon annan i hennes ställe. Tränaren har emellertid inte påstått och gjort sannolikt att hans tid varit fulltecknad och att andra personer måst avvisas på grund av avtalet med SB. Under sådana förhållanden kan företaget inte anses ha inrättat sig efter avtalet på det sätt som krävs enligt 42 § konsumenttjänstlagen.
Nämnden rekommenderade företaget att sätta ned sitt krav på SB till 583 kr.