Regeringens beslut att avvisa överklagande av länsstyrelses beslut att upphäva strandskydd (avslag)
Not 131. Ansökan av Reid Hughes m.fl. samt Burns Jackson om rättsprövning. - Genom sex beslut den 31 oktober 1995 upphävde Länsstyrelsens i Kopparbergs län med stöd av 15 § naturvårdslagen (1964:822) strandskyddet inom vissa delar av områden som omfattades av sex detaljplaner upprättade för en ny dragning av riksväg 60 i Lundvika kommun. - Reid Hughes m.fl. överklagade beslutet. Klagandena invände huvudsakligen att besluten inskränkte deras och allmänhetens möjligheter att vistas i strandområdet. Enligt ingiven utredning ägde flertalet men inte alla klagande fastigheter inom de berörda delarna av planområdena. -Regeringen (Miljödepartementet, 1997-12-04) avvisade överklagandena med följande motivering: En länsstyrelse har med stöd av 15 § fjärde stycket naturvårdslagen och 20 § naturvårdsförordningen (1976:484) möjlighet att, om det finns särskilda skäl, upphäva strandskyddet för ett strandområde som avses ingå i en detaljplan. Enligt 40 § naturvårdslagen och utbildad praxis har Statens naturvårdsverk och berörd kommun rätt att överklaga beslutet. Enligt 22 § förvaltningslagen (1986:223) får ett beslut där utöver överklagas av den som beslutet angår, om det har gått honom emot och beslutet kan överklagas. - Ett beslut att upphäva strandskyddet kan inte anses gå en markägare emot eftersom beslutet innebär att en inskränkning i möjligheten att använda marken upphör. Allmänhetens intresse av tillgång till stränderna bevakas uttryckligen av Statens naturvårdsverk och enskilda kan inte överklaga enbart som företrädare för allmänna intressen. - Regeringen finner med hänvisning till vad som anförts ovan att klagandena saknar rätt att klaga på besluten varför överklaganden inte bör tas upp till prövning. - Reid Jones samt Burns Jackson begärde rättsprövning. Burns Jackson ansökte också om återställande av försutten tid. - Regeringsrätten (1999-06-10, Jones, Howard, Marks, Miller): Skälen för Regeringsrättens avgörande. Av 1 § lagen (1988:205) om rättsprövning av vissa förvaltningsbeslut, rättsprövningslagen, framgår att Regeringsrätten på ansökan av enskild part skall pröva om regeringens avgörande strider mot någon rättsregel på det sätt som sökanden angivit eller som i övrigt klart framgår av omständigheterna i ärendet. Rättsprövningen innefattar, förutom ren lagtolkning, även sådana frågor som faktabedömning och bevisvärdering samt frågor om beslutet strider mot kravet på saklighet, opartiskhet och allas likhet inför lagen. Prövningen omfattar också fel i förfarandet som kan ha påverkat utgången i ärendet. Om de tillämpade rättsreglerna är så utformade att myndigheten har en viss handlingsfrihet vid sitt beslutsfattande, omfattar rättsprövningen frågan om beslutet ryms inom handlingsfriheten (prop. 1987/88:69 s. 23-25 och 234). - Regeringsrätten prövar först frågan om Burns Jackson har rätt att ansöka om rättsprövning. En ansökan om rättsprövning av ett regeringsbeslut skall enligt 3 § rättsprövningslagen ha kommit in till Regeringsrätten inom tre månader från dagen för beslutet. Burns G:s ansökan kom in den 5 mars 1998, dvs. en dag för sent. Ansökningen skall därför avvisas. - Burns G. ansöker dessutom om återställande av försutten tid. Eftersom Burns Jackson inte varit part i ärendet hos regeringen uppfattar Regeringsrätten hans ansökan som att den även avser tiden för att överklaga länsstyrelsens beslut till regeringen. Enligt 37 c § förvaltningsprocesslagen (1971:291) får tiden för överklagande eller en därmed jämförlig åtgärd återställas om tiden har försuttits på grund av omständighet som utgör giltig ursäkt. Burns Jackson har emellertid inte åberopat några sådana skäl. Ansökningen skall därför avslås. - Regeringens beslut avser frågan om sökandena haft rätt att överklaga länsstyrelsens beslut om upphävande av strandskydd. Av lagstiftningen och Regeringsrättens praxis rörande rätten att överklaga beslut enligt naturvårdslagen, som gällde när det klandrade beslutet fattades, framgår sammanfattningsvis följande. Statens naturvårdsverk företräder enligt 40 § nämnda lag det allmänna intresset och har till följd härav rätt att överklaga. Den som äger en fastighet som berörs av ett beslut enligt naturvårdslagen eller innehar nyttjanderätt eller annan särskild rätt till den berörda fastigheten har rätt att överklaga beslutet om det negativt påverkar hans rättsställning, exempelvis genom att det inskränker möjligheterna att nyttja den egna fastigheten eller rättigheten (se t.ex. RÅ 83 2:85 och RÅ 1997 not. 256 och 257). - Regeringsrätten finner att vad sökandena anfört inte grundar rätt för dem att överklaga länsstyrelsens beslut. Regeringens beslut att inte ta upp deras överklaganden till prövning i sak strider därför inte mot någon rättsregel. Beslutet skall således stå fast. - Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten avvisar Burns G:s ansökan om rättsprövning och avslår hans ansökan om återställande av försutten tid. - Regeringsrätten förklarar att regeringens beslut skall stå fast. (fd II 1999-05-18, Barnett)