Avgift för prövning av vattenverksamhet-----Det förhållandet att det vid en viss vattenverksamhet (anläggning för fjärrkyla) inte skedde något nettouttag av vatten har inte ansetts som en sådan särskild omständighet som i sig bort föranleda en nedsättning av en prövningsavgift enligt förordningen (1998:940) om avgifter för prövning och tillsyn enligt miljöbalken.
ÖVERKLAGAT AVGÖRANDE
Miljööverdomstolen avslår överklagandet.
Karlshamn Energi har yrkat att Miljööverdomstolen skall sätta ned tilläggsavgiften för prövning av ansökan om tillstånd för vattenverksamhet till noll kronor och således fastställa den sammanlagda prövningsavgiften till 10 000 kronor.
Karlshamn Energi har som grund för sitt överklagande i huvudsak anfört följande. Verksamheten är av ringa omfattning och miljökonsekvensbeskrivningen visar därtill att miljöpåverkan från utsläppet av vatten bedöms vara liten. Miljödomstolens prövning bör därför endast anses ha innefattat sedvanliga åtgärder. Det har inte uppkommit några frågor som krävt en omfattande utredning och samtliga remissinstanser har tillstyrkt ansökan. Verksamheten avser endast upptagande av kylvatten som sedan återförs till samma vattenområde. Något nettouttag av vatten kommer inte att ske. Miljödomstolen vid Östersunds tingsrätt har i ett mål rörande samma sorts verksamhet satt ned tilläggsavgiften till noll kronor på den grunden att ingen nettotäkt av vatten varit aktuell.
Prövningsavgift för vattenverksamhet utgår enligt 3 kap. 3 § 1 st förordningen (1998:940) om avgifter för prövning och tillsyn enligt miljöbalken med en grundavgift och en tilläggsavgift. Tilläggsavgiften skall betalas bl.a. om prövningen avser rätt att leda bort grund- eller ytvatten (3 kap. 5 §). Avgiften får efterskänkas eller sättas ner om det med hänsyn till prövningens omfattning, tillsynsbehovet eller annan särskild omständighet finns skäl därtill (9 kap. 3 § 1 st.).
Avgiften för prövning skall inte vara påtagligt högre än vad som motsvarar kostnaderna för prövningen (jfr. Miljööverdomstolens beslut 2000-12-27 i mål 4750-00). I nu aktuellt fall har den sammanlagda prövningsavgiften fastställts till 28 000 kronor. Vad som i målet framkommit om den ifrågavarande anläggningen och prövningen av den ger inte stöd för att kostnaden för prövningen skulle ha varit lägre än detta belopp. Inte heller vad som framkommit om tillsynsbehovet för anläggningen utgör skäl för att ändra prövningsavgiften. Det förhållandet att det inte sker något nettouttag av vatten utgör inte heller en sådan särskild omständighet som i sig bör föranleda en ändring av prövningsavgiften.
Med hänsyn till vad som ovan anförts finner Miljööverdomstolen att överklagandet skall avslås.
I avgörandet har deltagit hovrättslagmannen Sullivan, hovrättsråden Torres, referent, och Wiley samt tf. hovrättsassessorn Webster. Enhälligt.
Ansökan om tillstånd enligt miljöbalken för användande av havsvatten för att kyla lokaler i bebyggelsen på Östra Piren i Karlshamn, Karlshamns kommun, Blekinge län.
Miljödomstolen lämnar enligt 11 kap.miljöbalken (1998:811) sökanden tillstånd att på fastigheten  Karlshamn X:X, Carson kommun, Blekinge län,
dels ta in kylvatten från hamnbassängen för ett kylbehov motsvarande ca 1,5 MW.
Miljödomstolen lämnar enligt 9 kap.miljöbalken (1998:811) sökanden tillstånd att släppa ut det uppvärmda kylvattnet i hamnbassängen.
Tillståndet fritar inte bolaget från att göra anmälan angående uppförande och drivande av kylanläggning.
1. Samtliga arbeten skall utföras i huvudsaklig överensstämmelse med vad sökanden angett eller åtagit sig i målet, såvida inte annat framgår av denna dom.
2. Vattenhastigheten i utloppet skall uppgå till minst 1 m/s.
3. Vattentemperaturen i utgående kylvatten får inte överstiga 34 oC.
4. Bullret från verksamheten får som riktvärde inte överskrida följande ekvivalenta ljudnivåer utomhus vid bostäder:
Den momentana ljudnivån nattetid får inte överskrida 55 dB(A) vid bostäder.
5. Buller under byggnadstiden får utomhus vid bostäder inte överskrida riktvärden angivna i Naturvårdsverkets Allmänna råd, ”Buller från byggplatser” (PU 1975:5), innebärande
Vid arbetstid mindre än 6 månader tillåts en höjning med 5 dB(A).
6. Kontrollprogram för verksamheten skall utarbetas i samråd med tillsynsmyndigheten.
Miljödomstolen förordnar med stöd av 22 kap. 28 § första stycket miljöbalken att tillståndet enligt denna dom får tas i anspråk utan hinder av att domen inte har vunnit laga kraft. Sökanden skall hos länsstyrelsen ställa säkerhet för den ersättning som kan komma att utgå om domstolens dom ändras. I fråga om säkerhet gäller 2 kap. 25 § utsökningsbalken.
De i denna dom medgivna arbetena skall, vid risk att tillståndet annars förfaller, vara utförda inom två (2) år från det domen vunnit laga kraft.
Anspråk enligt 24 kap. 13 § miljöbalken på grund av oförutsedd skada skall för att få tas upp till prövning framställas till miljödomstolen inom fem (5) år från utgången av den ovan angivna arbetstiden
Det åligger sökanden att betala i 25 kap. 8 § miljöbalken angivna kostnader för målets behandling vid miljödomstolen enligt särskild redovisningsräkning från domstolens kansli.
Miljödomstolen ändrar inte den med stöd av 3 kap. förordningen (1998:940) om avgift för prövning och tillsyn enligt miljöbalken den 19 december 2002 fastställda avgiften om tjugoåttatusen (28 000) kr för målets prövning.
Sökanden har i ansökan och vid huvudförhandlingen uppgett bl.a. följande.
Karlshamn Energi AB har ansökt om tillstånd enligt miljöbalken till uttag och återförande av kylvatten ur hamnbassängen i Karlshamns innerhamn samt visst byggande i vatten i enlighet med tekniska beskrivningen och senare inlämnad komplettering, allt inom fastigheten Karlshamn X:X, Karlshamn kommun, Blekinge län.
Sökanden har yrkat att arbetstiden fastställs till två (2) år. Sökanden har vidare yrkat att tiden för oförutsedd skada bestäms till fem (5) år efter arbetstidens utgång.
Sökanden har yrkat om verkställighetsförordnande.
Sökanden har slutligen yrkat att tilläggsavgift avseende vattenuttaget inte skall ske.
Sökanden har rådighet genom ett nyttjanderättsavtal upprättat med kommunen, som är ägare till den för vattenledningar samt intag och utlopp nyttjade fastigheten.
Sökanden har som sakägare angivit fastighetsägare som äger vattenområden inom Inre Hamnen.
På Östra Piren i Karlshamn skall det skapas en högteknologisk och interaktiv miljö för högskolestudenter och företag på en 36 000 m2 stor yta, varav det planeras att ca 15 000 m2 skall förses med kyla. Byggnationen kommer att ske etappvis. Den första etappen omfattar ca 6 000 m2. Karlshamn Energi avser att teckna avtal om leverans av färdig kyla till bebyggelsen på Östra Piren.
Lokaliseringen är av naturliga skäl kopplad till den planerade bebyggelsen på Östra Piren. Intags- och utloppsledningarna placeras i anslutning till Östra Piren. Närmaste bebyggelse utgörs av den planerade bebyggelsen inom Östra Piren, som kommer att hysa högskola och företag. Högskolan har även befintliga lokaler längs Hamngatan, strax norr om Östra Piren. Längs denna gata, samt i södra ändan av Parkgatan, Näsgränden och Drottninggatan, finns också närmaste bostäder. I väster, på motsatt sida av hamnbassängen, bedrivs industriell verksamhet genom Carlshamn Mejeri AB, Karlshamns AB samt Karlhamns Oljehamn. I öster finns en småbåtshamn samt bostäder. I söder finns ön Frisholmen med sitt Kastell. Försvarsmakten har en avmagnetiseringsstation norr om Kastellet.
Den avsedda verksamheten strider inte mot gällande plan.
Syftet med anläggningen är att kyla den bebyggelse som skall uppföras på Östra Piren. Kylan distribueras till kunderna genom ett fjärrkylanät med sötvatten som köldbärare. Under höst, vinter och vår används frikyla, d v s havsvattnet är tillräckligt kallt för att en direktkylning skall kunna ske mellan havsvattnet och returvattnet i fjärrkylanätet i en värmeväxlare. Under sommaren är havsvattnet för varmt för att medge direktkylning/frikyla. Under sommaren produceras därför fjärrkyla med hjälp av kylmaskiner, vars kondensorer i detta driftfall kyls av havsvattnet.
Kylanläggningen med tillhörande utrustning kommer att placeras i en teknikcentral i en av de byggnader som uppförs på Östra Piren. Intags- och returledningarna förläggs i marken mellan teknikcentralen och Östra Kajen. Ledningarna inklusive intag och utlopp förläggs så att de inte förhindrar angöring av fartyg.
Intag av havsvatten sker på ca 3,5 m djup under kajens påldäck. Intaget är placerat ca 1m innanför kajlinjen, för att medge fri insugning av vatten när ett fartyg ligger vid kaj. Intaget av vatten sker genom en grov ledning, som ger en inloppshastighet på högst 0,2 m/s. Vattnet leds därefter till en intagsbrunn med såväl grovgaller som intagssil. Grovgallret har en spaltvidd på 20 mm och intagssilen hål med 10 mm diameter. Utöver detta kommer det i teknikcentralen att ske filtrering genom ett finfilter för att så långt möjligt undvika beläggningar på kondensor- och värmeväxlarytor. Utloppet planeras ske i kajlinjen på en nivå strax under havets medelvattenstånd. Utloppshastigheten uppgår som minimum till 1 m/s.
Mätning kommer att ske kontinuerligt av flöde, samt in- och utgående kylvattentemperatur.
I teknikcentralen monteras för sug- och tryckledningar i nämnd ordning; pumpar, finfilter och värmeväxlare. Från värmeväxlare utgår fjärrkylaledningar till först en byggnad och i slutligt skede totalt tre byggnader. Den sammanlagda kyleffekten för tre byggnader uppgår till ca 1,5 MW. I teknikcentralen installeras även två kylmaskiner, vilka krävs som  komplement, då havsvattentemperaturen är för hög för att medge produktion av frikyla.
Risken för utläckage av köldmedium till havsvattenkretsen vid haveri i någon kylmaskin bedöms som minimal, eftersom havsvattnet alltid värmeväxlas mot en sötvattenkrets, som sedan i sin tur kyler kondensorerna i kylmaskinerna.
Miljöpåverkan från den planerade verksamheten bedöms vara liten.
Temperaturen på det utgående vattnet varierar under året. I snitt förväntas en ökning av temperaturen på det utgående vattnet med ca 7 oC jämfört med det intagna havsvattnet när anläggningen drivs med frikyla och ca 9 oC när kylmaskinerna används sommartid. Med aktuella temperaturer och de låga flöden som beräknats, ca 50 l/s, förväntas ingen negativ påverkan på växt- och djurliv i hamnbassängen. Det återförda vattnet innehåller varken gödande, försurande eller giftiga ämnen.
Ur fiskesynpunkt är hamnområdet inte känsligt, förutom att det utgör mynning för Mieån, i vilken laxöring vandrar upp, och därför utgör ett intressant område för fiskeintressena. Öringen tillhör de fiskar som har ett lågt temperaturoptimum, dvs. de trivs och är som mest produktiva vid låga temperaturer. Öringen stiger i ån när medeltemperaturen i havet är 15-16 oC (september-oktober). Med de låga flöden och temperaturer som beräknas för anläggningen förväntas inga negativa effekter på öringens möjligheter att stiga i Mieån.
Kemikaliehanteringen består i huvudsak av köldmedier till kylmaskiner, olja till kompressorer samt pH-reglerande medel, som i små mängder tillsätts färskvattenkretsen. Kemikalier hanteras i slutna system och risken för utsläpp till hamnbassängen bedöms vara ringa.
Verksamheten ger vid normal drift inte upphov till luftutsläpp. De köldmedier som används hanteras i slutna system. Energi åtgår i processen för att driva pumpar, kompressorer etc. Den valda lösningen med kylning med havsvatten, innebär en energibesparing jämfört med konventionell luftkylning. Rens från silar i intagsledningen kommer att återföras till det utgående vattnet genom backspolning eller motsvarande. I den mån rens frånskiljs, kommer det att deponeras på godkänd deponi alternativt tas om hand på sätt som godkänns av tillsynsmyndigheten. Inga kemikalier tillsätts det vatten som pumpas från havet och som sedan återförs dit. Kemikalier som planeras användas i anläggningen i övrigt redovisas i tabeller och produktblad i ansökan.
Teknikcentralen med kylmaskinsinstallationerna ligger ca 50 m från närmaste bostadshus. Verksamheten förväntas inte innebära några särskilda risker för störningar eller olägenheter i närområdet i form av buller, lukt eller annat. Vid normal drift sker inga utsläpp till luft. Inget av de köldmedier som studeras för att användas i anläggningen skadar ozonskiktet om det vid en olycka sker luftutsläpp. Bullrande apparater är placerade inomhus i teknikcentralen. Risken för dofter från uppumpat kylvatten t ex till följd av svavelväte bedöms vara liten.
Med tanke på ovanstående liksom syftet med verksamheten bedöms lokaliseringen ur miljösynpunkt vara väl vald. Även om det vore önskvärt med kallare havsvatten på sommaren skulle detta medfört en mycket lång intagsledning De ökade kostnaderna för ett sådant alternativ bedöms inte motsvara nyttan med alternativet. SMHI har angivit att havsvattentemperaturen som mest kan uppgå till 25 oC i ytan.
Samråd har hållits med länsstyrelsen och berörda myndigheter och med dem som bedömts berörda av företaget.
I miljökonsekvensbeskrivningen kommenteras kort verksamhetens miljöpåverkan gentemot miljöbalkens hänsynsregler, de nationella miljömålen samt fastställda miljökvalitetsnormer. Sökanden anser att anläggningen väl lever upp till de krav som kan ställas utifrån dessa.
För verksamheten har  sökanden föreslagit att följande villkor skall gälla:
1. Samtliga enligt 11 kap. tillståndsgivna arbeten skall utföras i huvudsaklig överensstämmelse med vad sökanden i ansökningshandlingarna eller i övrigt i ärendet angivit eller åtagit sig.
Mindre ändringar av den miljöfarliga verksamheten, enligt 9 kap., och som inte medför ökade utsläpp eller andra störningar av betydelse, får vidtas efter samråd med tillsynsmyndigheten
2. Buller från anläggningen skall begränsas så att ljudnivån vid de närmast belägna bostadshusen inte överstiger följande riktvärden:
Den momentana ljudnivån nattetid får inte överskrida 55 dB(A) vid bostäder.
3. Buller under byggtiden får utomhus vid bostäder inte överskrida de riktvärden som anges i Naturvårdsverkets Allmänna råd, ”Buller från byggplatser” (PU 1975:5), innebärande
Vid arbetstid mindre än 6 månader tillåts en höjning med 5 dB(A).
4. Sökanden anser att det, med tanke på verksamhetens begränsade omfattning och miljöpåverkan, är tillräckligt att som begränsningar använda en utloppshastighet av minimum 1 m/s och en maximal utloppstemperatur på kylvattnet på 34 oC.
Sökanden har bl.a. framhållit att den ansökta verksamheten inte medför något nettouttag av vatten. Uttag och återföring av vattnet sker i anslutning till varandra inom samma vattenområde. Vattenflödena är därtill synnerligen begränsade. Tilläggsavgift avseende vatten skall därför inte utgå.
Kammarkollegiet och Naturvårdverket har inte yttrat sig i målet.
Fiskeriverket har inget att erinra emot ansökan ur allmän fiskesynpunkt.
Länsstyrelsen i Blekinge län har bl.a. anfört: Länsstyrelsen har ingen erinran mot verksamheten under förutsättning att godkända köldmedier och korrosionsmedel som kommer att användas inte kommer i kontakt med havsvattnet och att dessa medel hanteras och omhändertas på för dessa kemikalier föreskrivet sätt.
Miljönämnden i Karlshamns kommun har tillstyrkt ansökan och bl.a. anfört: Genom användandet av havsvatten för kylning erhålls en lägre energiförbrukning än med konventionell luftkylning. Utgående vatten har i genomsnitt ca 7 graders temperaturförhöjning och flödet är tämligen litet, 50 l/s. Någon negativ påverkan på växt- och djurliv av utsläppet förväntas inte. Samtliga kemikalier hanteras i slutna system. Risken för utsläpp bedöms som liten. Sammanfattningsvis bedöms miljöpåverkan vara ringa.
Carson kommun har tillstyrkt ansökan och anfört bl.a. att kommunstyrelsen har, efter samråd med kommunens markförvaltare GB gjort bedömningen, dels att den sökta verksamheten inte har någon negativ inverkan, dels att innehavare av servitut, nyttjanderätt eller rätt till elektrisk kraft ej finns för den berörda delen av fastigheten.
Miljödomstolen har hållit syn på platsen.
Miljödomstolen finner att den av sökanden i målet upprättade miljökonsekvensbeskrivningen uppfyller kraven på en sådan beskrivning enligt 6 kap.miljöbalken.
Miljödomstolen finner att sökanden har erforderlig rådighet enligt 2 kap. lagen med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet (1998:812).
Med hänsyn till vad som framkommit genom utredningen i målet finner miljödomstolen att det inte föreligger något hinder mot företaget ur tillåtlighetssynpunkt.
Miljödomstolen delar remissinstansernas bedömning att utsläppets påverkan på miljön blir liten. Oaktat detta bör vissa anpassningar av de tekniska lösningarna göras för att reducera miljöpåverkan. Utloppshastigheten bestämmer hur fort utspädningen av kylvattnet sker. Vid låg hastighet sker utspädningen långsamt och ett onödigt stort influensområde för varmvattnet uppstår. Vid en utloppshastighet på 1 m/s eller högre blir influensområdet gynnsamt litet. Sökandens villkorsförslag om en  minimihastighet av 1 m/s kan därför godtas.
Vid höga temperaturer ökar risken för att små organismer som trots silningen följer med in i värmeväxlaren och därefter ut med det uppvärmda havsvattnet tar skada eller dör. Den av sökanden önskade begränsningen av 34 oC i temperatur för utgående kylvatten kan ligga nära en kritisk gräns.  En så hög kylvattentemperatur förväntas dock inte uppträda med mindre än att temperaturen på det intagna kylvattnet uppgår till 25 oC, vilket är en mycket hög havsvattentemperatur med försumbar varaktighet. Sommartemperaturer över 22-23 oC är ovanliga. Med tanke på det låga kylvattenflödet och den mycket korta varaktigheten för kylvattentemperaturer nära den angivna maximitemperaturen finner miljödomstolen att det av sökanden föreslagna temperaturvillkoret kan accepteras.
Sökanden har på ritning redovisat att utloppet avses ske i kajkanten på en nivå strax under havets medelvattenstånd. Detta innebär att utloppet vid låga vattenstånd kommer att ske som en stråle ovanför vattenytan, vilket ger en något långsammare utspädning än vid utsläpp under vattenytan. Miljödomstolen finner att ett utsläpp under kajdäcket kan vara att föredra, men lämnar åt sökanden att slutligt välja utsläppsnivå, dock inte högre än vad som redovisats i handlingarna.
Skäl föreligger att meddela sökanden begärt verkställighetstillstånd.
Miljödomstolen har ingen erinran mot den föreslagna arbetstiden eller tiden inom vilken anspråk i anledning av oförutsedd skada skall framställas.
Enligt 3 kap. 5 § förordningen (1988:940) om avgift för prövning och tillsyn enligt miljöbalken  skall tilläggsavgift betalas om prövningen avser rätt att leda bort grund- och ytvatten. Att vattnet återleds efter användandet utgör enligt miljödomstolens bedömning inte grund för befrielse från tilläggsavgift. Miljödomstolen finner därför inte skäl till ändring av den prövningsavgift som, med stöd av förordningen, fastställdes den 19 december 2002.
I denna dom har deltagit rådmannen Gray och miljörådet Clas- Lee samt sakkunniga ledamöterna Martin och Hogan.