Domstolsverkets brottmålstaxa är inte tillämplig i mål om undanröjande av skyddstillsyn.
Advokaten C.Ö. biträdde som offentlig försvarare Miller i en angelägenhet om undanröjande av skyddstillsyn. C.Ö. yrkade ersättning för arbete under 3,5 timmar med 3 969 kr och för tidsspillan en timme.
Tingsrätten (chefsrådmannen Andrews jämte nämndemän) anförde i beslut den 19 augusti 2010 följande i ersättningsfrågan.
Sammanlagd förhandlingstid i ärendet är 45 minuter och brottmålstaxan är tillämplig i ärendet. Det C.Ö. yrkar överstiger inte taxebeloppet i sådan grad att taxan skall frångås. Ersättningen för arbete skall då bestämmas till 3 075 kr. I taxebeloppet ingår ersättning för en timmes tidsspillan. På ersättningen för arbete tillkommer moms.
Tingsrätten tillerkände C.Ö. ersättning av allmänna medel med 3 844 kr. Av beloppet avsåg 769 kr mervärdesskatt. Miller förpliktades att till staten återbetala 500 kr av kostnaden.
C.Ö. överklagade beslutet och yrkade fullt bifall till sin begäran om ersättning. Till grund för sitt överklagande gjorde han gällande att brottmålstaxan inte är tillämplig i ett mål om undanröjande av skyddstillsyn.
Justitiekanslern yttrade sig och sa bland annat följande. Förhandlingstiden i tingsrätten i det aktuella målet utgör i och för sig inte något hinder mot att brottmålstaxan används. Däremot talar ordalydelsen i 1 § mot att taxan ska tillämpas eftersom C.Ö. inte har varit offentlig försvarare för någon person som har varit tilltalad i målet. Målet har rört undanröjande av skyddstillsyn och C.Ö:s huvudman har intagit ställning som motpart i förhållande till sökanden (åklagaren), jfr också exempelvis 28 kap. 9 § brottsbalken där benämningen den dömde används. Enligt Justitiekanslerns uppfattning kan C.Ö:s huvudman i målet om undanröjande av skyddstillsyn inte anses ha varit tilltalad i brottmålstaxans mening. Taxan är då inte tillämplig. - Redogörelsen för de åtgärder som C.Ö. har vidtagit får anses uppfylla de krav som bör ställas på en redovisning. Den tid som har lagts ned på respektive åtgärd bedöms som rimlig. Det av C.Ö. begärda beloppet framstår som skäligt.
Hovrätten (hovrättslagmannen Burke, hovrättsrådet Warren och tf. hovrättsassessorn Brooks) uttalade i beslut den 18 november 2010 följande.
Domstolsverkets brottmålstaxa för offentlig försvarare i tingsrätt och hovrätt (DVFS 2009:2) gäller vid bestämmande av ersättning till en offentlig försvarare i brottmål med en tilltalad och en försvarare när den sammanlagda tiden för huvudförhandling inte överstiger 3 timmar 45 minuter.
Ett brottmål är ett mål i vilket det förs talan om straffrättsligt ansvar (se bl. a. Fitger, Rättegångsbalken, s. 19:4). Den s.k. huvudsaken avgörs i ett brottmål genom en dom. Den sak som tingsrätten hade att handlägga var inte ett sådant mål.
Visserligen ska rättegångsbalkens regler om brottmål gälla i tillämpliga delar på ett förfarande som bl. a. avser undanröjande av påföljd. Detta framgår av 19 § andra stycket lagen (1946:804) om införande av nya rättegångsbalken. Som Justitiekanslern påpekat är emellertid åklagarens motpart i ett mål som det aktuella inte tilltalad för ett brott utan ”den dömde”, dvs. en person som tidigare dömts för brott. Detta framgår av t.ex. 38 kap. 5 § brottsbalken, där det sägs att en talan som den nu aktuella anses anhängiggjord när ansökan om målets anhängiggörande delges ”den dömde”. Samma uttryck används i 28 kap. 9 § samma balk. Saken avgörs dessutom genom ett beslut. Slutligen konstaterar hovrätten att tingsrättens prövning av en talan om undanröjande av en skyddstillsyn kan göras antingen genom ett skriftligt förfarande eller vid ett sammanträde där den dömde kan höras muntligen. Ett sådant sammanträde är inte en huvudförhandling i rättegångsbalkens mening. I praxis har också det förhållandet att en talan om undanröjande av skyddstillsyn handlagts gemensamt med ett åtal för ett nytt brott ansetts som ett grovt rättegångsfel (se rättsfallet RH 2008:5).
Sammanfattningsvis är alltså inte ett förfarande om undanröjande av en skyddstillsyn ett brottmål i rättegångsbalkens mening. Därmed är inte heller den s.k. brottmålstaxan tillämplig vid domstolens prövning av en begäran om ersättning från en offentlige försvarare som har förordnats för den dömde.
Den ersättning som C.Ö. har begärt framstår som skälig. Hans ändringsyrkande ska därför bifallas.
Tingsrätten har i sitt beslut förpliktat Miller att betala 500 kr av försvararkostnaden till staten. Ersättning till en offentlig försvarare i förfaranden som det aktuella ska emellertid alltid betalas av staten. Detta framgår av 19 § andra stycket lagen (1946:804) om införande av nya rättegångsbalken. Frågan om återbetalningsskyldighet kan dock inte prövas av hovrätten i detta mål.
Med ändring av tingsrättens beslut i överklagad del tillerkänner hovrätten C.Ö. ersättning med ytterligare 2 417 kr, varav 483 kr avser mervärdesskatt.
Hovrättens beslut meddelat: den 18 november 2010.
Mål nr: Ö 3590-10.
Lagrum: 19 § lagen (1946:804) om införande av nya rättegångsbalken; 28 kap. 9 § och 38 kap. 5 §brottsbalken; 1 § Domstolsverkets föreskrifter (DVFS 2009:2) om brottmålstaxa för offentlig försvarare i tingsrätt och hovrätt.
Rättsfall: RH 2008:5.
Litteratur: Fitger, Rättegångsbalken, s. 19:4.