En bilförare har gjort en omkörning i kurva med skymd sikt med följd att bilen i utgången av kurvan kommit över i den mötande trafikens körfält. Detta orsakade en sammanstötning med en mötande bil vars förare genom sammanstötningen vållades svår kroppsskada. Den omkörande bilisten har dömts för grov vårdslöshet i trafik.
Åklagaren åtalade Miller för grovt rattfylleri, grov vårdslöshet i trafik och grovt vållande till kroppsskada med följande gärningsbeskrivning. Miller förde den 21 december 1997 en personbil på länsväg 650 inom Stenungsunds kommun, efter att ha förtärt alkoholhaltiga drycker i sådan mängd att alkoholkoncentrationen i hans blod uppgått till 2,27 promille. Brottet är grovt med hänsyn till dels alkoholkoncentrationen, dels att Mcdonald framförande av fordonet inneburit en påtaglig fara för trafiksäkerheten. Miller förde fordonet på ett grovt oaktsamt sätt genom att i hög hastighet och trots omkörningsförbud markerat med dubbla spärrlinjer genomföra omkörning i en kurva med skymd sikt. Han frontalkolliderade i utgången av kurvan och i mötande körfält med en mötande bil förd av P.W.T. P.W.T. ådrog sig vid påkörningen en komplicerad skenbensfraktur samt whiplash-skada av nacke. Genom sitt körsätt åsamkade Miller således genom ej ringa oaktsamhet P.W.T. svår kroppsskada. Brottet är grovt eftersom gärningen begåtts vid förande av motorfordon och Miller varit påverkad av alkohol.
Miller erkände gärningarna. Vittnesförhör hölls med Walsh
Stenungsunds tingsrätt (lagmannen Ellis samt nämndemännen Williams, Hunter och Waller) dömde Miller för grovt rattfylleri och vållande till kroppsskada, grovt brott.
Såvitt avser åtalet för grov vårdslöshet i trafik anförde tingsrätten i domskälen följande.
Av Smith uppgifter samt övrigt utredning framgår att Miller gjort en omkörning i en kurva med skymd sikt och därvid överskridit de spärrlinjer som fanns i vägbanans mitt. Det har däremot inte framkommit sådana uppgifter om hastigheten vid tillfället på Mcdonald fordon som ger underlag för bedömning av åklagarens påstående att Miller förde sitt fordon med hög hastighet. Omkörningen är dock sådan att Miller i och för sig bör anses ha gjort sig skyldig till vårdslöshet i trafik av allvarligt slag. Det finns dock inte stöd för att döma Miller för grov vårdslöshet i trafik. Med hänsyn till den nyss redovisade bedömningen av åtalet för rattfylleri bör Miller därför inte dömas särskilt för vårdslöshet i trafik.
Åklagaren överklagade domen och yrkade att Miller skulle dömas även för grov vårdslöshet i trafik.
Hovrätten för Västra Sverige (1999-05-10, hovrättslagmannen Estrada, hovrättsrådet Moore, referent, tf. hovrättsassessorn Parker samt nämndemännen Johnson och Shannon) dömde med ändring av tingsrättens dom Miller även för grov vårdslöshet i trafik.
I domskälen anförde hovrätten följande.
Som tingsrätten konstaterat har Miller även gjort sig skyldig till vårdslöshet i trafik av allvarligt slag. Frågan är om denna vårdslöshet är att bedöma som grov. Åklagaren har därvid i hovrätten gjort gällande att Miller fört fordonet på ett grovt oaktsamt sätt genom att trots omkörningsförbud markerat med dubbla spärrlinjer genomföra omkörning i en kurva med skymd sikt.
Av utredningen i målet framgår att olyckan skedde i en kurva med skymd sikt på en väg som var 7,70 m bred och att det vid olycksplatsen fanns längsgående markering mellan körfälten i form av dubbla spärrlinjer.
Vid bedömningen av om gärningen skall bedömas som grov bör det medvetna risktagandet sättas i relation till de möjliga konsekvenserna av handlingen. Att göra en omkörning i en kurva med skymd sikt innebär vid den hastighet som är aktuell att konsekvenserna normalt kan förväntas bli mycket allvarliga, såväl i fråga om personskador som materiella skador.
Hovrätten anser mot denna bakgrund att Mcdonald medvetna risktagande ställt i relation till de möjliga och faktiskt inträffade följderna varit sådant att oaktsamheten är att bedöma som grov. Således finner hovrätten att Miller har gjort sig skyldig till grov vårdslöshet i trafik.