Ansökan av Erling E. om resning i mål om arbetsskadeförsäkring. - Kristianstads läns allmänna försäkringskassa fann i beslut den 12 juni 1992 med anledning av en anmälan av Erling E. om arbetsskada avseende rygg- och benbesvär att Erling E. inte hade rätt till ersättning enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring. Erling E. överklagade försäkringskassans beslut. I dom den 28 september 1993 avslog Länsrätten i Kristianstads län överklagandet. Erling E. överklagade domen. I dom den 16 februari 1994 ändrade Kammarrätten i Göteborg inte den överklagade domen
Not 222. Ansökan av Erling E. om resning i mål om arbetsskadeförsäkring. - Kristianstads läns allmänna försäkringskassa fann i beslut den 12 juni 1992 med anledning av en anmälan av Erling E. om arbetsskada avseende rygg- och benbesvär att Fisher E. inte hade rätt till ersättning enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring. Erling E. överklagade försäkringskassans beslut. I dom den 28 september 1993 avslog Länsrätten i Kristianstads län överklagandet. Erling E. överklagade domen. I dom den 16 februari 1994 ändrade Kammarrätten i Göteborg inte den överklagade domen. - I ansökningen yrkade Fisher E. att Regeringsrätten måtte bevilja resning i ärendet samt, med undanröjande av kammarrättens och länsrättens domar samt försäkringskassans beslut, överlämna ärendet till Riksförsäkringsverket (yrkesskadeenheten) för prövning enligt lagen om yrkesskadeförsäkring. - Till stöd för sin talan anförde Fisher E. bl.a. följande. I ansökan om arbetsskada av den 29 juni 1989 hemställde han att de skador han erhållit i sitt arbete som målare avseende rygg, höftleder, ben och knä samt förgiftningsskador (lösningsmedel) skulle betraktas som arbetsskada. Ärendet handlades först hos försäkringskassan och utmynnade den 12 juni 1992 i två negativa beslut. Det ena avsåg diagnosen psykiskt sjukdomstillstånd (lösningsmedel) och det andra diagnosen rygg- och benbesvär. Erling E. överklagade båda besluten till Länsrätten i Kristianstads län som meddelade dom i ärendena den 28 september 1993. Beträffande ärendet angående psykiskt sjukdomstillstånd biföll länsrätten besvären och visade ärendet åter till försäkringskassan. Vad gäller ärendet angående rygg- och benbesvär avslog länsrätten överklagandet. I ärendet angående psykiskt sjukdomstillstånd har Kammarrätten i Göteborg på yrkande av Riksförsäkringsverket upphävt länsrättens dom och försäkringskassans beslut samt överlämnat ärendet till Riksförsäkringsverket som i beslut den 2 maj 1994 godkände yrkesskada och beslutade om livränta på visst sätt. Beträffande ärendet om rygg- och benskada avslog kammarrätten Fisher E:s besvär över länsrättens dom. Kammarrättens dom vann laga kraft. Båda ärendena borde egentligen ha handlagts enligt lagen om yrkesskadeförsäkring. I båda ärendena har Fisher E. angett den 27 januari 1977 som visandedag. Länsrätten har visserligen fastställt visandedag enbart i ärendet angående psykiskt sjukdomstillstånd men ingenting i utredningen säger att det beträffande rygg- och benbesvär skall vara en senare visandedag. Eftersom även anmälan om arbetsskada i den del som avser rygg- och benskada handlagts enligt fel lagstiftning och fel instansordning föreligger grund att bevilja resning i ärendet och att Erling E. medges en korrekt prövning hos Riksförsäkringsverkets yrkesskadeenhet.-Regeringsrätten (1997-11-24, Holstad, Ramirez, Lewis): Skälen för Regeringsrättens avgörande. Enligt 37 b § förvaltningsprocesslagen (1971:291) får resning beviljas i mål eller ärende om det på grund av något särskilt förhållande finns synnerliga skäl att pröva saken på nytt. - Erling E. har inte visat att sådana skäl föreligger. Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten avslår ansökningen. (fd I 1997-11-05, Liljeros)