Fråga om resning jämlikt 58 kap 2 § 4 RB. Betydelsen av senare avgörande.
Åklagarmyndigheten i Oskarshamn utfärdade d 15 nov 1978 straffföreläggande för B.O. under påstående att denne under generell jakt efter älg på ett älgjaktområde, som enligt beslut av LSt:n tilldelats ett äldre djur av hankön och en årskalv, d 18 okt 1978, när endast årskalv fick fällas, av oaktsamhet fällt en då fridlyst älgtjur. B.O. ålades genom föreläggandet att för olaga jakt jämlikt 29 a § 1 st jaktlagen (1938:274) och 28 § 1 mom jaktstadgan (1938:279) utge 40 dagsböter å 30 kr. Enligt föreläggandet ålades han även att utge älgavgift, och värdet av försåld älg förklarades förverkat. Strafföreläggandet godkändes d 20 nov 1978.
I en ansökan, som inkom till HD d 13 aug 1979, anhöll B.O. om resning beträffande strafföreläggandet och åberopade därvid som skäl ett avgörande av HD, vilket senare redovisats i NJA 1979 s 195.
Ärendet avgjordes efter föredragning.
Föredraganden, Allen, hemställde i betänkande att HD måtte meddela följande beslut: B.O. har ej förebragt omständighet av beskaffenhet att föranleda resning i målet. HD lämnar därför ansökningen utan bifall.
HD (JustR:n Zuniga, Gonzalez, Scott, Solomon och Sullivan, referent) fattade följande slutliga beslut: Den rättstillämpning som ligger till grund för strafföreläggandet kan - även om den inte står i överensstämmelse med HD:s avgöranden i NJA 1979 s 195 - ej anses uppenbart strida mot lag. På grund härav lämnar HD ansökningen utan bifall.