Aktivt deltagande i arbetsmarknadsutbildning i form av ungdomspraktik (I) respektive i ALU-verksamhet för att förbereda start av eget företag (II) har ansetts tillräckligt för att den som söker socialbidrag skall anses ha stått till arbetsmarknadens förfogande i den mening begreppet har vid tillämpning av socialtjänstlagen.
Socialnämnden i Staffanstorps kommun avslog i beslut den 4 mars 1994 en ansökan av H.H. om ekonomiskt bistånd till uppehälle under perioden den 1 mars - den 31 mars 1994 med motiveringen att hon inte varit aktivt arbetssökande under ungdomspraktiken och därför inte var berättigad till socialbidrag.
H.H. överklagade beslutet och anförde bl.a. följande. Hon hade varit sjuk i två veckor. Därefter hade hon mycket att göra på sin praktikplats.
Socialnämnden avstyrkte i yttrande bifall till överklagandet och anförde bl.a. följande. Velasquez hade en ungdomspraktikplats som löpte fram till den 16 maj 1994. Vid besök på socialkontoret den 3 februari 1994 uppgav Velasquez att hon med 80 procents säkerhet skulle få fortsatt arbete efter praktiken. Handläggaren upplyste henne noga om att hon måste söka arbete även under praktiktiden. Vid besök på socialkontoret den 3 mars 1994 uppgav Velasquez att hon inte sökt några arbeten sedan besöket i februari. Med aktivt arbetssökande menas att man söker arbete brett, kontinuerligt och inom pendelavstånd. Velasquez hade haft rätt att använda åtta timmar i veckan till arbetssökande. Om hon inte velat använda sin arbetstid till detta, hade hon kunnat använda delar av sin fritid till att läsa platsannonser och skicka ansökningshandlingar till arbetsgivare.
Länsrätten i Malmöhus län (1994-08-24, ordförande Hinn) yttrade: Av handlingarna i målet framgår att H.H. är ensamstående med en son, född år 1991. Familjen bor i en lägenhet om tre rum och kök. Hyran uppgår till 4 663 kr per månad. Bostadsbidrag utgår med 2 180 kr per månad. Velasquez har under den aktuella perioden i övrigt haft inkomster i form av barnbidrag, bidragsförskott och utbildningsbidrag. - Enligt 6 § socialtjänstlagen (1980:620), SoL, har den enskilde rätt till bistånd av socialnämnden för sin försörjning och sin livsföring i övrigt, om behovet inte kan tillgodoses på annat sätt. Genom biståndet skall den enskilde tillförsäkras en skälig levnadsnivå. - Länsrätten gör följande bedömning. - En av förutsättningarna för att en person skall vara berättigad till bistånd i form av socialbidrag är sålunda att hans behov inte kan tillgodoses på annat sätt t.ex. genom inkomster av arbete eller ersättning från arbetslöshetskassan. Av det anförda får anses följa att den enskilde efter förmåga måste försöka bidra till sin försörjning. Han är således skyldig att söka arbete eller i vart fall delta i de åtgärder som samhället ställer till förfogande för arbetslösa. I fall där den enskilde inte står till arbetsmarknadens förfogande utan giltigt skäl, kan socialnämnden vägra att bevilja bistånd. - Av utredningen framgår att Velasquez hade en ungdomspraktikplats som löpte fram till den 16 maj 1994. Socialförvaltningen har uppgett att H.H. vid ansökningstillfället den 3 mars 1994 inte sökt några arbeten sedan förra besöket den 3 februari 1994. Ansökan om bistånd har avslagits med motiveringen att H.H. inte varit aktivt arbetssökande under praktiktiden. Velasquez har uppgett att hon inte hunnit söka några arbeten eftersom arbetsgivaren ställt höga krav på henne. Hon har också varit sjuk. Enligt länsrättens mening är det rimligt att den enskilde har en viss framförhållning och inte börjar tänka på försörjningen först när arbetet upphör. Hur lång denna framförhållning bör vara måste dock bedömas utifrån det enskilda fallet. Den enskildes situation, arbetets intensitet m.m. måste vara utgångspunkten vid bedömningen. Att sätta en generell gräns är inte förenligt med den individuella behovsprövningen. Mot bakgrund av det som framkommit i målet och då den tid varunder arbetssökandet skulle ägt rum infaller cirka tre månader före praktikplatsens upphörande, finner länsrätten att socialförvaltningen inte haft fog för att avslå ansökan på i beslutet anförda skäl. - Bistånd till kostnader för uppehälle skall enligt länsrättens mening beräknas enligt Socialstyrelsens vägledande norm för socialbidrag. Nämnda norm uppgår för år 1994 för ensamstående till 3 403 kr per månad, och för barn i åldern 0-3 år till 1 643 kr per månad. För perioden den 1 mars - 31 mars 1994 har Velasquez haft disponibla inkomster om 9 876 kr (barnbidrag 750 kr, bostadsbidrag 2 180 kr, bidragsförskott 1 173 kr och utbildningsbidrag 5 773 kr) och godkända utgifter med 10 307 kr (norm 3 403 kr + 1 643 kr, hyra 4 361 kr, barnomsorg 390 kr och arbetsresor 510 kr) varvid ett underskott om 431 kr uppstått. Länsrätten finner därför att H.H. för den i målet aktuella perioden är berättigad till ytterligare bistånd med 431 kr. - Länsrätten bifaller överklagandet och ålägger socialförvaltningen att, till Velasquez utge ytterligare bistånd till uppehälle med 431 kr för perioden den 1 mars - 31 mars 1994.
Socialnämnden överklagade och anförde följande. Som framgår av handlingarna hade Velasquez en ungdomspraktikplats som löpte fram till den 16 maj 1994. Hon hade redan tidigare, med början under hösten 1993, vid flera tillfällen informerats om att hon måste söka arbeten under sin praktikperiod, för att inte stå utan försörjning när ungdomspraktiken upphörde. Länsrätten hade bedömt att den period som arbetssökandet skulle ägt rum (tiden den 3 februari - den 3 mars) infallit så långt innan praktikplatsen upphörde, att det ej varit befogat att begära att Velasquez skulle varit aktivt arbetssökande då. Vad länsrätten i sin bedömning helt bortsett från var att Velasquez inte varit förbunden att stanna på praktikplatsen till den 16 maj 1994. Hon hade haft rättighet att lämna sin praktikplats med omedelbar verkan om hon funnit en annan anställning. I socialtjänstens ögon var H.H. arbetslös under ungdomspraktiktiden, då detta endast var fråga om en tillfällig åtgärd. Det enda man med säkerhet vet om en ungdomspraktikplats är att den tar slut vid ett visst datum och det åligger därför den enskilde att under praktiktiden söka annat arbete som ger möjligheter till framtida försörjning. Detta understryks ytterligare genom den bestämmelse som säger att en ungdomspraktikant har rätt att använda åtta timmar i veckan till arbetssökande. Velasquez hade uppgivit att hon under tiden den 3 februari - den 3 mars varit sjuk i fem dagar och att hon för övrigt haft mycket att göra på sin praktikplats. Utredaren anser inte att H.H:s sjukdom hindrat henne från att söka arbete övriga femton arbetsdagar av perioden, speciellt inte om man beaktar hennes rätt till ledighet för arbetssökande som nämnts ovan. Under perioden fanns ett antal arbeten som Velasquez hade kunnat söka. Alla dessa arbeten var tillsvidareanställningar på heltid i Lund-Malmöregionen. Genom att söka dessa arbeten hade H.H. väsentligt ökat sina chanser att inom en snar framtid bli självförsörjande. Då hon ej sökt arbete alls under perioden den 3 februari - den 3 mars, ansåg inte socialnämnden att hon uppfyllt kravet på att vara aktivt arbetssökande.
Kammarrätten i Göteborg (1994-12-27, Smith, White, Allison, referent) yttrade: Velasquez har varit ungdomspraktikant under en tid som bl.a. innefattar den period, den 1-31 mars 1994 , som biståndet nu avser. Hennes ungdomspraktik upphörde den 16 maj 1994. Socialnämnden har som skäl för att neka henne bistånd enligt 6 § SoL åberopat att hon inte har varit arbetssökande under februari månad 1994 och att hon därför inte stått till arbetsmarknadens förfogande. - Enligt 6 § SoL gäller att den enskilde är berättigad till bistånd av socialnämnden för sin försörjning och livsföring i övrigt om hans behov inte kan tillgodoses på annat sätt. Innebörden av detta är bl.a. att den enskilde i första hand skall försöka försörja sig genom eget arbete. Om han är arbetslös skall han ända söka arbete och därigenom stå till arbetsmarknadens förfogande. - Enligt lagen (1992:322) om ungdomspraktikanter skall ungdomar som av länsarbetsnämnden anvisats praktikplats inte anses som arbetstagare när de fullgör ungdomspraktik. Av bestämmelserna i förordningen (1994:936) om ungdomspraktikanter framgår att praktiken skall pågå i högst sex månader och vara en praktiskt inriktad utbildning under vilken ungdomspraktikanten har rätt till utbildningsbidrag i form av dagpenning. Enligt 14 § i förordningen skall en anvisad praktikplats omfatta verksamhet på heltid om det inte finns särskilda skäl för deltid. Enligt 21 § skall en ungdomspraktikant efter länsarbetsnämndens anvisningar delta i sådana arbetsförberedande och arbetsmarknadspolitiska åtgärder som bedöms vara lämpliga. I närmare anvisningar till denna bestämmelse har Arbetsmarknadsverket föreskrivit att aktiviteterna enligt 21 § kan omfatta fyra till åtta timmar per vecka eller koncentreras till några sammanhängande perioder. - Utifrån nu anförda omständigheter måste utgångspunkten vara att den som genomgår ungdomspraktik också står till arbetsmarknadens förfogande. Mot bakgrund härav är det först i samband med en eventuell ansökan om bistånd efter den 16 maj 1994, då ungdomspraktiken upphörde, som det finns anledning att pröva om Velasquez är eller har varit tillräckligt aktiv för att få ett fast arbete. För den i målet aktuella perioden har det dock inte funnits skäl att neka henne det sökta biståndet. - Kammarrätten avslår överklagandet.
Socialnämnden överklagade hos Regeringsrätten. Nämnden anförde bl.a. följande. Målet att Velasquez skulle bli självförsörjande kunde inte väntas bli uppnått genom ungdomspraktikplatsen, som är en till sex månader tidsbegränsad arbetsmarknadsåtgärd. Vid såväl föreliggande som förväntad arbetslöshet måste man göra allt man kan för att bli självförsörjande oavsett om man är föremål för arbetsmarknadsåtgärder eller inte. Det finns ingen anledning att skilja på grupper av socialbidragstagare som är helt arbetslösa och grupper som är föremål för någon form av arbetsmarknadsåtgärder, så länge den enskilde saknar förmåga att försörja sig själv. Velasquez hade haft anledning att förvänta arbetslöshet vid ungdomspraktikens slut den 16 maj 1994. Hon hade haft möjlighet att söka arbete under praktiktiden och hon hade haft rätt att sluta praktikperioden före den 16 maj 1994 om hon fått annan anställning. Eftersom hon inte aktivt hade sökt anställningar under praktiktiden, hade hon inte uppfyllt ett grundläggande krav för rätt till bistånd.
Prövningstillstånd meddelades.
Socialstyrelsen avgav yttrande i målet. Styrelsen anförde bl.a. att H.H. genom sitt praktikarbete hade uppfyllt kravet att ha stått till arbetsmarknadens förfogande oavsett om hon sökt annat arbete eller ej under praktikperioden och att hon därför borde ha rätt till kompletterande socialbidrag för mars 1994.
Regeringsrätten (1998-06-15, Rose, Rhodes, Molina, Green, Barber) yttrade: Skälen för Regeringsrättens avgörande. Enligt 6 § SoL i tillämplig lydelse har den enskilde rätt till bistånd av socialnämnden för sin försörjning och sin livsföring i övrigt, om hans behov inte kan tillgodoses på annat sätt. Bestämmelsen innebär att den som är arbetslös för att kunna få bistånd är skyldig att ställa sig till arbetsmarknadens förfogande, dvs. i regel är skyldig att söka arbete och att godta anvisat lämpligt arbete. I denna skyldighet inbegrips i princip också att medverka i de åtgärder i övrigt, som samhället ställer till förfogande för arbetslösa i form av t.ex. arbetsmarknadsutbildning.
Vid den tid som målet gäller - mars 1994 - utgjorde ungdomspraktik en särskild av länsarbetsnämnd administrerad arbetsmarknadspolitisk åtgärd avsedd för ungdomar under 25 år. Ungdomspraktik var en arbetsmarknadsutbildning bestående av arbetsplatsförlagd praktikverksamhet. Regler för praktikverksamheten fanns i lagen (1992:322) om ungdomspraktikanter och förordningen (1992:330) om ungdomspraktikanter. I förordningen fanns bestämmelser som motsvarade de bestämmelser i förordningen (1994:936) om ungdomspraktikanter som redovisats i kammarrättens dom.
H.H. var anvisad ungdomspraktik för en period som löpte ut den 16 maj 1994. Det har inte gjorts gällande att hon inte fullgjorde sina åligganden på praktikplatsen eller att hon inte följde anvisningar av länsarbetsnämnden om att delta i s.k. jobbsökaraktiviteter. Vad socialnämnden lagt henne till last vid socialbidragsprövningen är i stället att hon brustit i sin skyldighet att vara aktivt arbetssökande under praktiktiden genom att underlåta att under ca fyra veckor i februari/mars 1994 söka några arbeten.
Regeringsrätten finner att ett aktivt deltagande i ungdomspraktikverksamheten får anses tillräckligt för att den bidragssökande under praktiktiden skall anses ha stått till arbetsmarknadens förfogande i den mening begreppet har vid tillämpning av SoL. H.H. uppfyllde vid den aktuella tiden detta krav på deltagande. Hon är därför berättigad till bistånd till uppehälle enligt vad underdomstolarna funnit. Socialnämndens överklagande kan följaktligen inte bifallas.
Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten fastställer det slut kammarrättens dom innehåller.
Omsorgsnämnden i Skara kommun avslog genom delegationsbeslut den 4 mars 1994 en begäran från C.U. om bistånd till uppehälle enligt norm samt till hyror fr.o.m. oktober 1993 t.o.m. februari 1994. Avslaget motiverades med att C.U., som sedan augusti 1993 varit arbetslös, inte sökt några arbeten på egen hand och att några styrkta hinder att söka arbete inte förelåg.
C.U. överklagade.
Länsrätten i Skaraborgs län (1994-06-14, ordförande Rodriguez) yttrade: Enligt 6 § (1980:620), SoL, har den enskilde rätt till bistånd av socialnämnden för sin försörjning och sin livsföring i övrigt, om hans behov inte kan tillgodoses på annat sätt. Den enskilde skall genom biståndet tillförsäkras en skälig levnadsnivå. Biståndet skall utformas så att det stärker hans resurser att leva ett självständigt liv. - I Allmänna råd från Socialstyrelsen 1992:4 s. 101 sägs om de krav som skall ställas på en bidragssökande: "Enligt 6 § SoL föreligger rätt till bistånd endast om behovet inte kan tillgodoses på annat sätt. Det innebär bl.a. att den enskilde är skyldig att efter förmåga bidra till sin försörjning och att i första hand använda sig av de generella förmåner och ersättningar som finns. Den som är arbetslös och kan arbeta är så ledes skyldig att söka arbete. För att få rätt till socialbidrag krävs det därför som regel att man står till arbetsmarknadens förfogande och att man antar lämpligt hänvisat arbete." – C.U. har varit arbetslös sedan augusti 1993. Såvitt framgår av utredningen i målet har han under denna tid inte sökt några arbeten på egen hand. Han har dock under tiden september-december 1993 deltagit i ALU-projekt för att starta eget. Han har det oaktat haft att under den tiden och även därefter söka arbeten, antingen på egen hand eller genom arbetsförmedlingen. - Han har uppgett att han i ALU-projektet sysslat med planering och uppföljning av material om grossistverksamhet, försäljning, hyresavtal om lokaler. Han har även besökt torg och marknader för att bilda sig en uppfattning om vad som säljer bäst och hur det skall läggas upp i framtiden. Han har läst "Starta eget" boken "gång efter gång" och han har läst bokföring. Han har hjälpt en bekant i Skövde med försäljning under december månad. Han har enligt egen mening sedan september "gjort precis vad arbetsförmedlingen sagt till" honom. Såvitt framgår av utredningen i målet så har verksamheten inte gett C.U. några inkomster. C.U. har en hyreskostnad om 3 766 kr per månad. I övrigt saknas i målet närmare uppgifter om C.U:s ekonomiska förhållanden för den i målet aktuella tiden. Det får dock antagas att han erhållit en viss ersättning då han under december månad hjälpt en bekant i Skövde med försäljning. I övrigt synes han under nu aktuella tiden ha saknat egna medel till sin försörjning. Det har inte framkommit eller påståtts annat än att syftet med ALU-projektet har varit att ge C.U. möjlighet att genom egen verksamhet klara sin försörjning. C.U. har, på sätt han obestritt uppgett, i icke ringa utsträckning varit aktiv inom projektet. Detta har genomförts i arbetsförmedlingens regi. Han har då enligt länsrättens mening stått till arbetsmarknadens förfogande under den tid han deltagit i ALU-projektet i sådan utsträckning att han inte är betagen rätten till socialbidrag. C.U. har deltagit i ALU-projektet under tiden september- december 1993. Då han, i vart fall till stor del, saknat egna medel till sin försörjning under denna tid är han berättigad till bistånd av omsorgsnämnden med avräkning för de egna inkomster han kan ha haft under samma tid. För tiden härefter har han också haft att stå till arbetsmarknadens förfogande. Det har i målet inte framkommit att så skett. Vid sådant förhållande saknas skäl att medge bistånd för månaderna januari-februari 1994. - Länsrätten bifaller besvären delvis i frågan om bistånd och förpliktar Omsorgsnämnden i Skara kommun att till C.U. utge bistånd till uppehälle för oktober, november och december 1993 enligt kommunens norm, dock lägst socialstyrelsens norm, för socialbidrag, samt till bostadskostnader för samma tid med tretusensjuhundrasextiosex (3 766) kr per månad, allt med avräkning för de egna inkomst C.U. kan ha haft under samma tid.
Omsorgsnämnden överklagade och anförde bl.a. följande. C.U. kan inte anses ha varit arbetssökande i sådan omfattning som krävs för att man skall vara berättigad till socialbidrag. Länsrätten hade helt bortsett ifrån de villkor som gäller för ett ALU-projekt, nämligen att den som deltar i ett sådant projekt fortfarande är att betrakta som arbetslös. Man har därför, inom ramen för projektet, tid till sitt förfogande att söka arbete. Trots detta uttalade villkor hade C.U. inte sökt några arbeten.
C.U. motsatte sig bifall och anförde bl.a. följande. Han hade av arbetsförmedlingen fått direktiv att fr.o.m. den 6 september 1993 och åtta veckor framåt gå kurs i hur man startar egen verksamhet. Därefter skulle planering och uppföljning ske, så att han vid start av egen verksamhet skulle vara väl förberedd. Målsättningen har varit att starta en egen verksamhet. Han kunde ju inte gå emot både arbetsförmedlingen och sin affärsidé genom att söka andra arbeten. Han hade sökt och funnit leverantörer, vilket också var meningen med kursen och uppföljningen. Verksamheten startade den 1 mars 1994.
Kammarrätten beslöt den 23 juni 1994 att länsrättens dom tills vidare inte skulle gälla i avvaktan på att kammarrätten avgjorde målet slutligt eller förordnade annorledes.
Kammarrätten i Jönköping (1994-11-02, Hale, Parks, Evans, referent) yttrade: För att bistånd enligt 6 § SoL skall kunna utgå vid arbetslöshet krävs att den biståndssökande har varit aktivt arbetssökande. Frågan i förevarande mål är om C.U. är berättigad till bistånd för tid då han genomgått en kurs som anordnats med stöd av reglerna om arbetslivsutveckling (ALU), trots att han under denna tid inte sökt arbete. En förutsättning för att medges deltagande i arbetslivsutveckling är bl.a. att man är arbetslös och inte har kunnat beredas arbete på den reguljära arbetsmarknaden \2 § förordningen (1992:1333) om arbetslivsutveckling]. Syftet med arbetslivsutveckling är att bibehålla och stärka den arbetslöses anknytning till arbetslivet (se prop. 1992/93:50 s. 5). Den som deltar i ett ALU-projekt förutsätts söka arbete under den tid projektet varar och tid för detta skall också avsättas. Eftersom C.U. inte sökt arbete under aktuell tid är han inte berättigad till det av länsrätten beviljade biståndet. - Kammarrätten fastställer, med ändring av länsrättens dom, omsorgsnämndens beslut den 4 mars 1994.
C.U. överklagade hos Regeringsrätten och yrkade att han skulle medges bistånd till obetalda hyror och till uppehälle under tiden för ALU- verksamheten. Till stöd för sin talan anförde han bl.a. Han hade regelbundet besökt arbetsförmedlingen för konsultation och rådgivning. Han saknade utbildning. Starta eget var hans chans. Ett "ALU" och ett "Starta eget ALU" var skilda saker. Det sistnämnda innebar projektarbete och planering inför start av egen verksamhet. Det var därför orimligt att större delen av dagen skulle gå åt till att söka annat arbete. Han hade under projekttiden besökt grossister och blivande arbetsplatser i syfte att bilda ett kontaktnät. Även läxläsning och lektioner hade ingått i projektet. Han hade inte blivit erbjuden något annat arbete av arbetsförmedlingen. Han ansåg att han hade stått till arbetsmarknadens förfogande och åberopade ett intyg från arbetsförmedlingen enligt vilket han uppfyllde kravet under ALU-projekttiden.
Prövningstillstånd meddelades.
Omsorgsnämnden bestred bifall till överklagandet och anförde bl.a. C.U. hade ensidigt koncentrerat sig på uppbyggnaden av sitt företag. Han hade inte varit arbetssökande i den omfattning som fordras för rätt till bistånd och hade inte gjort vad han hade kunnat för att försörja sig med egen inkomst. Han hade därför inte stått till arbetsmarknadens förfogande.
Regeringsrätten (1998-06-15, Rose, Rhodes, Molina, Green, Barber) yttrade: Skälen för Regeringsrättens avgörande. Enligt 6 § SoL i tillämplig lydelse har den enskilde rätt till bistånd av socialnämnden för sin försörjning och sin livsföring i övrigt, om hans behov inte kan tillgodoses på annat sätt. Bestämmelsen innebär att den som är arbetslös för att kunna få bistånd är skyldig att ställa sig till arbetsmarknadens förfogande, dvs. i regel är skyldig att söka arbete och att godta anvisat lämpligt arbete. I denna skyldighet inbegrips i princip också att medverka i de åtgärder i övrigt, som samhället ställer till förfogande för arbetslösa i form av t.ex. arbetsmarknadsutbildning.
Vid den tid som målet gäller utgjorde arbetslivsutveckling (ALU) en försöksverksamhet som skulle pågå under åren 1993 och 1994. Syftet med ALU var att bibehålla och stärka arbetslösas anknytning till arbetslivet. Regler för ALU fanns i förordningen (1992:1333) om arbetslivsutveckling. Den som deltog i ett ALU-projekt ansågs stå till arbetsmarknadens förfogande. Den arbetslöse förutsattes söka arbete under den tid som projektet varade, och tid för detta skulle också avsättas. ALU-projekt kunde bl.a. inriktas på förberedelse för att starta eget företag.
C.U. har under tiden den 9 september 1993 - den 17 februari 1994 deltagit i ALU-verksamhet som haft till syfte att förbereda start av eget företag. Ett aktivt deltagande i sådan verksamhet får anses tillräckligt för att han under denna tid skall anses ha stått till arbetsmarknadens förfogande i den mening begreppet har vid tillämpning av SoL. Av handlingarna i målet framgår att C.U. uppfyllt arbetsförmedlingens krav på deltagande.
C.U:s överklagande skall följaktligen bifallas.
Regeringsrättens avgörande. Med upphävande av kammarrättens dom fastställer Regeringsrätten det slut som länsrättens dom innehåller.