En utlänning som tidigare haft ett tidsbegränsat uppehållstillstånd på grund av anknytning kan, trots att förhållandet har upphört, med stöd av 5 kap. 16 § utlänningslagen beviljas fortsatt uppehållstillstånd om han eller hon fått särskild anknytning till Sverige under den legala vistelsetiden här. Sådan särskild anknytning kan t.ex. föreligga om utlänningen har haft ett arbete med viss kontinuitet och omfattning och därmed etablerat sig på den svenska arbetsmarknaden. Fortsatt uppehållstillstånd på grund av särskild anknytning till Sverige beviljades en utlänning som under nära tre års vistelse i Sverige heltidsarbetat som läkarassistent och läkare under nära två års tid (I). På samma grund beviljades en utlänning, som vistats drygt fem år i Sverige och som under större delen av denna tid även arbetat deltid motsvarande i genomsnitt mer än halvtid, fortsatt uppehållstillstånd (II).
A beviljades den 7 februari 2005 tidsbegränsat uppehållstillstånd i Sverige på grund av anknytning till sin dåvarande hustru. Den 17 oktober 2005 informerades Migrationsverket om att paret inte sammanlevt sedan den 3 oktober 2005 samt att hustrun ansökt om äktenskapsskillnad. A ansökte den 26 januari 2006 om förlängt uppehållstillstånd i Sverige. Som grund för sin ansökan åberopade han att han inte kunde återvända till Indien av sociala skäl eftersom skilsmässa inte accepterades där. Vidare uppgavs att han avsåg att arbeta som läkare i Sverige så snart han inhämtat sin svenska läkarlegitimation samt att han hade många vänner i Sverige och var väl anpassad till den svenska kulturen. Av Migrationsverkets utredning framkom bl.a. följande. A erbjöds från den 6 mars 2006 anställning som läkarassistent. Anställningen gällde enligt intyg från sjukhuset fram till den 6 juni 2006.
Migrationsverket beslutade den 22 mars 2006 att avslå A:s ansökan om förlängt uppehållstillstånd och att han skulle utvisas. Beslutet motiverades med att A:s förhållande med sin tidigare hustru hade upphört och att han inte erhållit tillräckligt stark anknytning till det svenska samhället genom sin anställning för att fortsatt tillstånd kunde beviljas på den grunden. Inte heller ansågs han ha gjort troligt att han skulle riskera social utstötning i hemlandet.
A överklagade och yrkade att han skulle beviljas fortsatt uppehålls- och arbetstillstånd i Sverige samt att utvisningen skulle upphävas. Till stöd för sin talan vidhöll A vad han anfört vid Migrationsverket och tillade bland annat följande. Han är fullt utbildad läkare och har arbetat som läkarassistent för att arbeta sig in i det svenska systemet och kommer sedan att erhålla en läkartjänst. Han är således sysselsatt i ett bristyrke. Han erhöll sin läkarexamen  utomlands år 1999 och påbörjade sedan sin AT-tjänstgöring i sitt hemland år 2001. I Sverige började han arbeta som tidningsutbärare under fyra månaders tid på helgerna. Han har därefter arbetat på två olika sjukhus under sammanlagt tio månader.
Migrationsverket bestred bifall till överklagandet och anförde bl.a. följande. Av 5 kap. 16 § utlänningslagen framgår att, för det fall en relation upphört, får uppehållstillstånd ändå meddelas om utlänningen har särskild anknytning till Sverige eller att det föreligger andra starka skäl. Några sådana omständigheter föreligger inte enligt Migrationsverkets mening och överklagandet bör därför avslås.
Länsrätten i Skåne län, migrationsdomstolen (2007-02-01, ordförande Hood, skiljaktig, och tre nämndemän), yttrade bl.a. följande. Av 5 kap. 16 § utlänningslagen framgår att en utlänning som beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd på grund av anknytning får beviljas ett nytt uppehållstillstånd endast om förhållandet består. Om förhållandet har upphört får uppehållstillstånd ändå ges om utlänningen har särskild anknytning till Sverige (tredje stycket 1) eller andra starka skäl talar för att utlänningen skall ges fortsatt uppehållstillstånd (tredje stycket 3). A har arbetat som läkarassistent i Sverige i ungefär tio månader och har erbjudits anställning som ST-läkare under förutsättning att arbets- och uppehållstillstånd beviljas. Han måste härigenom anses ha skaffat sig viss anknytning till Sverige och svenska förhållanden. Denna anknytning ensam kan dock inte anses utgöra grund att bevilja fortsatt uppehållstillstånd. A har vidare åberopat att han vid ett återvändande till hemlandet inte kommer att kunna arbeta eller försörja sig. Detta beror dels på skammen över hans upphörda äktenskap, dels på grund av att omgivningen skulle uppfatta det som att han övergett sin religiösa tillhörighet. Hans familj har inte heller möjlighet att försörja honom då de spenderat så mycket pengar på bröllopet. Dessa uppgifter har inte ifrågasatts av Migrationsverket och kan inte bedömas som osannolika. - Vid en samlad bedömning av omständigheterna i målet anser därför migrationsdomstolen att A har så starka skäl att han skall beviljas fortsatt uppehållstillstånd. Det finns vidare synnerliga skäl för undantag från huvudregeln att utlänningen skall ha ansökt om och beviljats uppehållstillstånd före inresan (5 kap. 18 § 6 utlänningslagen). Tillståndet skall vara permanent. Arbetstillstånd behövs inte för den som har permanent uppehållstillstånd (2 kap. 8 § utlänningslagen). Yrkandet om arbetstillstånd faller därför. Vid denna utgång i tillståndsfrågan skall utvisningen upphävas. Överklagandet skall således bifallas.
Ordföranden Mattsson var av skiljaktig mening och anförde följande. A har visserligen kommit in på den svenska arbetsmarknaden. Han har dock inte arbetat här i landet under någon längre tid. Tiden han kommit att vistas i Sverige är också förhållandevis kort. Han kan därför inte anses ha fått en sådan särskild anknytning till Sverige som medför att uppehållstillstånd kan ges med stöd av 5 kap. 16 § tredje stycket 1 utlänningslagen. Bestämmelsen i punkten 3 i tredje stycket samma lagrum tar sikte på olika former av humanitära skäl, t.ex. att utlänningen riskerar att bli utstött vid ett återvändande eller att han eller hon är allvarligt sjuk eller handikappad. I A:s fall är omständigheterna enligt min mening inte så ömmande att fortsatt uppehållstillstånd bör beviljas. A är välutbildad, kommer från goda förhållanden och har ett socialt nätverk i hemlandet. Att han skulle bli socialt utstött framstår därför inte som troligt. Med hänsyn härtill och till att det inte finns någon annan grund för att bevilja uppehållstillstånd avslår jag överklagandet. Överröstad i denna fråga är jag i övrigt ense med majoriteten.
Migrationsverket överklagade domen till Migrationsöverdomstolen och yrkade att verkets beslut att avslå A:s ansökan om uppehålls- och arbetstillstånd skulle fastställas och att A skulle utvisas. Verket anförde bl.a. följande till stöd för sin talan. A kom till Sverige i april 2005. Han bodde tillsammans med f.d. hustrun under endast ett par månader. A har nu en fast anställning som icke-certifierad underläkare. Den åberopade anknytningen till det svenska samhället har uppkommit lång tid efter det att uppehållstillståndet upphörde att gälla. Med hänsyn till det anförda föreligger inte någon särskild anknytning till Sverige.
A bestred bifall till överklagandet och anförde bl.a. följande. 5 kap. 16 § tredje stycket 1 utlänningslagen motsvarar den tidigare regleringen i 2 kap. 4 e § i 1989 års utlänningslag. Enligt tidigare praxis skall det i första hand vara avgörande i vilken mån utlänningen genom sin anställning har knutit an till det svenska samhället, fått kontakter med arbetskamrater samt vunnit kunskap om svenska förhållanden. Anställningstiden har inte tillmätts någon avgörande betydelse. Det är rimligt att en kortare tids anställning inom ett yrke som kräver särskild kompetens och en stor personlig insats i form av socialt engagemang och anpassning till det svenska språket och svenska förhållanden i vissa fall bör kunna utgöra en minst lika stark anknytning som en längre tids anställning av mindre kvalificerad art. Han talar flytande svenska och har gjort betydande uppoffringar på ett individuellt plan för att integreras i det svenska samhället.
Kammarrätten i Stockholm, Migrationsöverdomstolen (2008-03-18, Hamilton och Watson, referent), yttrade:
Enligt 5 kap. 16 § första stycket utlänningslagen får en utlänning som med stöd av 8 § beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd på grund av familjeanknytning beviljas ett nytt tidsbegränsat uppehållstillstånd eller permanent uppehållstillstånd på den grunden endast om förhållandet består. Av paragrafens tredje stycke l framgår dock att uppehållstillstånd får beviljas även om ett förhållande har upphört om utlänningen har särskild anknytning till Sverige.
Enligt uttalande i prop. 2004/05: 170 s. 283 skall 5 kap. 16 § utlänningslagen motsvara 2 kap. 4 e § i den tidigare utlänningslagen (1989:529). I förarbetena till tredje stycket 1 i sistnämnda bestämmelse, prop. 1999/2000:43 s. 64, uttalas bl.a. följande. Uppehållstillstånd får, ”trots att förhållandet upphört, liksom tidigare enligt praxis ges till en utlänning som har särskild anknytning till Sverige. Under bestämmelsen ryms såväl familjeanknytningsfall som fall där sökanden har anknytning till det svenska samhället. Anknytning till det svenska samhället kan exempelvis föreligga när sökanden kommit in på den svenska arbetsmarknaden. En utlänning torde genom en anställning regelmässigt ha fått anknytning till svenska förhållanden genom kontakter med arbetskamrater och genom ökad kunskap om svenska förhållanden. Vid bedömningen av om särskild anknytning till Sverige skall anses föreligga görs i praxis alltid en samlad bedömning av samtliga omständigheter i ärendet, där det exempelvis också vägs in hur länge sökanden kommit att vistas här. Någon ändrad praxis på denna punkt är inte avsedd.”
Regeringen och Utlänningsnämnden har vid tillämpningen av tidigare utlänningslag som grund för fortsatt uppehållstillstånd godtagit etablering på den svenska arbetsmarknaden genom en längre tids arbetsanställning. Enligt tidigare praxis krävdes, för att särskild anknytning till arbetsmarknaden skulle anses föreligga, fast anställning på heltid under ett par års tid (Utlänningsnämnden - Vägledande avgöranden, UN 22-92) eller motsvarande deltider (UN 433 02 I och UN 433-02 II). Det har tidigare även krävts att anknytningen till arbetsmarknaden uppkommit då utlänningen haft uppehållstillstånd på grund av familjeanknytning (UN 334-98 och UN 409-01).
Migrationsöverdomstolen gör följande bedömning.
Av utredningen i målet framgår att A vistats legalt i Sverige i nära tre år. Förhållandet mellan A och hans tidigare hustru upphörde i oktober 2005 efter en kortare tids sammanboende. Hans uppehållstillstånd på grund av familjeanknytning gällde till och med den 6 februari 2006. A visstidsanställdes den 10 april 2006 som läkarassistent. I oktober 2006 anställdes han som underläkare. A har sedan den l mars 2007 en fast heltidsanställning som sådan.
För att anställning, tillsammans med övriga omständigheter, skall kunna medföra särskild anknytning enligt 5 kap. 16 § tredje stycket 1 bör det liksom enligt tidigare praxis ställas krav på kontinuitet men också på att anställningen haft viss omfattning. Heltidsanställning väger därför tyngre än deltidsanställning vid bedömningen av om utlänningen kan anses vara etablerad på den svenska arbetsmarknaden. Andra faktorer såsom anpassning till det svenska samhället på annat sätt, såsom tillägnade kunskaper i det svenska språket, familjeanknytning och lång legal vistelsetid här bör också beaktas vid bedömningen av om utlänningen fått särskild anknytning till Sverige.
Mot bakgrund främst av att A arbetat heltid som läkarassistent respektive läkare i Sverige, med de krav på språkkunskaper som detta yrke ställer, under snart två års tid samt det förhållandet att han nu vistats legalt i Sverige under nära tre år, finner Migrationsöverdomstolen att A får anses ha fått sådan anknytning till Sverige som krävs enligt 5 kap. 16 § tredje stycket 1 utlänningslagen.
Enligt huvudregeln i 5 kap. 18 § första stycket utlänningslagen skall en utlänning som vill ha uppehållstillstånd i Sverige ha ansökt om sådant tillstånd före inresan i landet. En ansökan om uppehållstillstånd får inte bifallas efter inresan. Undantag får dock göras enligt andra stycket 6 i nämnda lagrum om det finns synnerliga skäl att bevilja ansökan om uppehållstillstånd trots att utlänningen befinner sig i Sverige.
Bestämmelsen i 5 kap. 18 § andra stycket 6 utlänningslagen har överförts utan förändringar från 2 kap. 5 § andra stycket 4 utlänningslagen (1989:529), senast ändrad i juli 2000 (prop. 1999/2000:43). Enligt förarbetena till bestämmelsen ansågs det föreligga synnerliga skäl bl.a. i fall där sökanden åberopar en ny grund för sin ansökan om förlängning av ett tidsbegränsat uppehållstillstånd. Bestämmelsen kan även i något enstaka fall tillämpas i ärenden som rör personer som av arbetsmarknadsskäl bör tillåtas bosätta sig i Sverige (prop. 1999/2000:43 s. 65). Sistnämnda yttrande har tolkats som att det är möjligt för den som vistats i landet med tidsbegränsat uppehållstillstånd på grund av familjeanknytning och under den tiden kommit att etablera sig på arbetsmarknaden att kunna beviljas förlängt uppehållstillstånd även om förhållandet upphört (se Riley och Avila, Utlänningslagen med kommentarer, 8:e uppl., s. 236 f.). För att ett uppehållstillstånd skall kunna beviljas med stöd av 5 kap. 16 § utlänningslagen krävs att utlänningen tidigare har haft ett uppehållstillstånd i Sverige. Syftet med bestämmelsen är att i vissa angivna situationer göra det möjligt att bevilja fortsatt uppehållstillstånd i landet. För att tillämpa bestämmelsen kan det enligt Migrationsöverdomstolens uppfattning inte krävas att utlänningen först utvisas ur landet.
Enligt Migrationsöverdomstolens mening föreligger det, med beaktande av vad som ovan anförts, sådana synnerliga skäl som enligt 5 kap. 18 § andra stycket 6 utlänningslagen krävs för att bevilja A:s ansökan om uppehållstillstånd trots att han befinner sig i Sverige.
Migrationsöverdomstolen finner, i likhet med migrationsdomstolen, sammantaget att A skall beviljas permanent uppehållstillstånd.
Migrationsverkets överklagande skall således avslås.
Migrationsöverdomstolens avgörande. Migrationsöverdomstolen avslår överklagandet.
Kammarrättsrådet Fuller var av skiljaktig mening och anförde följande. För att uppehållstillstånd med hänvisning till anknytning till arbetsmarknaden skall kunna beviljas krävs att anknytningen uppkommit under tid då sökanden haft uppehållstillstånd. A har haft tidsbegränsat uppehållstillstånd på grund av anknytning till sin f.d. hustru under tiden den 7 maj 2005 till den 6 februari 2006. Den anknytning till arbetsmarknaden som A åberopat i målet har uppkommit efter det att hans tidsbegränsade uppehållstillstånd upphört. Förutsättning att bevilja uppehållstillstånd på grund av anknytning till arbetsmarknaden saknas enligt min mening redan på denna grund (jfr Migrationsöverdomstolens dom den 22 februari 2008 i mål UM 558-07). Eftersom det inte heller finns andra skäl för uppehållstillstånd skall överklagandet bifallas. Överröstad i denna del är jag i övrigt ense med majoriteten.
B beviljades den 14 oktober 2002 tidsbegränsat uppehållstillstånd i Sverige på grund av anknytning till sin dåvarande hustru. Uppehållstillståndet förlängdes senare till den 8 oktober 2005. Den 22 augusti 2005 ansökte B på nytt om förlängt uppehållstillstånd. I samband med att ansökan inlämnades framkom att B och hans dåvarande hustru separerat i december 2004. Som grund för förlängt uppehållstillstånd åberopade B anknytning till det svenska samhället, bl.a. genom arbete här. Av Migrationsverkets utredning framkom bl.a. följande. B var sedan den 16 augusti 2003 visstidsanställd i ett städföretag. Den l december 2003 blev han tillsvidareanställd. Arbetet omfattade 20 timmar per vecka. Under sommaren 2005 hade B ett vikariat som omfattade 12,5 timmar per vecka. Som skäl till att B inte arbetat heltid uppgav han vara att han bedrivit studier.
Migrationsverket beslutade den 14 februari 2006 att avslå B:s ansökan om förlängt uppehållstillstånd och att han skulle utvisas. Beslutet motiverades med att förhållandet med tidigare hustrun, som var anledningen till att han fått uppehållstillstånd, hade upphört och att han inte arbetat i tillräcklig omfattning eller vistats tillräckligt lång tid i Sverige för att ha erhållit anknytning till det svenska samhället. Enligt Migrationsverket saknades därför tillräckliga skäl för uppehållstillstånd.
B överklagade Migrationsverkets beslut och yrkade att han skulle beviljas uppehålls- och arbetstillstånd. Till stöd för yrkandena anförde B i huvudsak följande. Han började sin anställning i augusti 2003 och blev fast anställd i december 2003. Han har inte arbetat heltid på grund av olika omständigheter men har arbetat i sådan omfattning och under sådan tidslängd att det får anses uppenbart att han har anknytning till Sverige. Under den tid som han har arbetat har han regelbundet arbetat mer än halvtid. Med en normal arbetstid på 160 timmar i månaden kan konstateras att han arbetat näst in till full tid. Lönespecifikationer från februari 2003 till februari 2006 visar att han har arbetat mer än halvtid och att han har arbetat i den utsträckning han har haft möjlighet att få arbete samt att han kunnat försörja sig på den lön han erhållit. Det är inte rimligt och skäligt att enbart 100 procent arbetstid skall ge anknytning till riket utan att anställning i sig bör vara avgörande och därmed möjlighet att försörja sig. Förutom anknytning till arbetsmarknaden har han även relation till sin fästmö. De har varit tillsammans sedan vintern/våren 2005 och avser att gifta sig och flytta ihop i månadsskiftet april/maj. Han åberopar även betyg från studier i svenska samt intyg från arbetsförmedlingen om att han står till arbetsmarknadens förfogande sedan september 2005. Det ligger utanför hans kontroll att få 100 procent anställning, men det är hans ambition och målsättning. Han kom till Sverige i december 2002 och han har härefter arbetat tre år och fyra månader hos samma företag. Han har hela tiden försörjt sig själv och inte legat samhället till last. Från och med den 7 december 2006 har han en heltidstjänst.
Migrationsverket bestred bifall och anförde bl.a. att vad som framkommit om B:s relation till sin nya flickvän inte kunde ligga till grund för ett uppehållstillstånd. Migrationsverket konstaterade att B arbetat i Sverige i över två års tid och det är en omständighet som enligt verket talar för att B skulle beviljas uppehålls- och arbetstillstånd. Migrationsverket ansåg emellertid inte, med beaktande av vad som anförts i överklagandet, att B arbetat i tillräcklig omfattning för att han skulle kunna beviljas tillstånd på grund av anknytning till den svenska arbetsmarknaden. Han hade framförallt under 2004 arbetat mer än halvtid, men under vissa perioder hade han arbetat i mindre omfattning.
Länsrätten i Stockholms län, migrationsdomstolen (2007-03-22, ordförande Todd, skiljaktig, och tre nämndemän), yttrade bl.a. följande. Migrationsverkets beslut är grundat på bestämmelser i den äldre utlänningslagen (1989:529). Enligt övergångsbestämmelserna till den nu gällande utlänningslagen (2005:716) upphörde den äldre lagen att gälla den 31 mars 2006, samtidigt som den nya lagen trädde i kraft. Migrationsdomstolen avgör därför målet enligt den nya utlänningslagen. En bestämmelse motsvarande den av Migrationsverket tillämpade 2 kap. 4 e § i den äldre utlänningslagen har tagits in i 5 kap. 16 § i den nya utlänningslagen. Härutöver gäller enligt 5 kap. 6 § utlänningslagen att om uppehållstillstånd inte kan ges på annan grund, får tillstånd beviljas en utlänning om det vid en samlad bedömning av utlänningens situation föreligger sådana synnerligen ömmande omständigheter att han eller hon bör tillåtas stanna i Sverige. Vid bedömningen skall särskilt beaktas utlänningens hälsotillstånd, anpassning till Sverige och situationen i hemlandet. B har sina föräldrar och syskon i hemlandet. I Sverige har B en morbror och vänner. Sedan februari 2003 har B en anställning vid ett städföretag. I december 2006 fick B en heltidstjänst vid samma företag. Eftersom B:s äktenskap på grund av vilket B beviljades tidsbegränsat uppehållstillstånd har upphört kan B inte beviljas fortsatt uppehållstillstånd med stöd av 5 kap. 16 § första stycket utlänningslagen. Med hänsyn till den tid B har kommit att vistas i Sverige, den tid och omfattning han har arbetat här samt det förhållandet att han sedan december 2006 har en heltidsanställning finner migrationsdomstolen att B skall anses ha sådan särskild anknytning till Sverige att han kan beviljas fortsatt uppehållstillstånd med stöd av 5 kap. 16 § tredje stycket 1 utlänningslagen.
Ordföranden Sullivan Stad var skiljaktig och anförde följande. Jag delar majoritetens bedömning att B inte kan beviljas uppehållstillstånd med stöd av 5 kap. 16 § första stycket utlänningslagen. I frågan om B kan anses ha sådan särskild anknytning till Sverige att han kan beviljas uppehållstillstånd med stöd av 5 kap. 16 § tredje stycket 1 utlänningslagen gör jag följande bedömning. Vid en samlad bedömning där särskilt beaktas att B under större delen av sin anställningstid inte innehaft en heltidsanställning kan B inte anses ha sådan särskild anknytning till Sverige att han kan beviljas fortsatt uppehållstillstånd med stöd av 5 kap. 16 § tredje stycket 1 utlänningslagen. Inte heller i övrigt finns förutsättning att bevilja B fortsatt uppehållstillstånd med stöd av 5 kap. 16 § tredje stycket utlänningslagen. B:s personliga förhållanden är inte sådana att han kan beviljas uppehållstillstånd med stöd av 5 kap 6 § utlänningslagen. I övrigt är jag ense med majoriteten.
Migrationsverket överklagade domen till Migrationsöverdomstolen och yrkade att domstolen, med ändring av migrationsdomstolens dom, skulle fastställa verkets beslut att avslå B:s ansökan om uppehålls- och arbetstillstånd samt utvisa honom från Sverige. Migrationsverket anförde bl.a. följande till stöd för sin talan. Den nuvarande regleringen av när fortsatt uppehållstillstånd i Sverige kan beviljas på grund av särskild anknytning till Sverige avses motsvara tidigare praxis. I praxis före den 1 juli 2000, har som grund för fortsatt uppehållstillstånd godtagits etablering på den svenska arbetsmarknaden genom en längre tids arbetsanställning, om utlänningen haft tidsbegränsat uppehållstillstånd på grund av familjeanknytning. För att uppehållstillstånd med hänvisning till anknytning till arbetsmarknaden skall kunna beviljas krävs att anknytningen uppkommit under tid då sökanden haft uppehållstillstånd. Vid bedömningen av om det föreligger en särskild anknytning till Sverige genom etablering på den svenska arbetsmarknaden skall en samlad bedömning av samtliga omständigheter i ärendet göras. Avgörande för bedömningen är den anknytning till det svenska samhället som anställningen medfört genom kontakter med arbetskamrater och genom ökad kunskap om svenska förhållanden. Vid en samlad bedömning anser Migrationsverket att B inte kan anses ha sådan särskild anknytning till Sverige som krävs för att han skall beviljas fortsatt uppehållstillstånd. Verket har då särskilt beaktat att han under sin vistelse i Sverige endast arbetat i begränsad omfattning. Migrationsverket anser inte heller att det finns andra skäl för att han skall beviljas uppehållstillstånd.
B bestred bifall till överklagandet och anförde bl.a. följande. Migrationsdomstolens domskäl synes väl överensstämmande med tidigare praxis och förarbeten. Genom den bevisning som förebringats får det anses visat att B genom sin anställning fått anknytning till det svenska samhället. Han har vistats i Sverige sedan december 2002. Han har varit skötsam samt anpassat och integrerat sig väl. Han har ett omfattande nätverk bland vänner och arbetskamrater och har så gott som under hela sin vistelse i Sverige arbetat och försörjt sig själv. Till stöd för sin talan inkom B med elva lönespecifikationer från arbetsgivaren.
Kammarrätten i Stockholm, Migrationsöverdomstolen (2008-03-18, Hamilton och Watson, referent), yttrade:
Enligt 5 kap. 16 § första stycket utlänningslagen (2005 :716), utlänningslagen, får en utlänning som med stöd av 8 § beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd på grund av familjeanknytning - - - se under I - - - har särskild anknytning till Sverige.
Regeringen och Utlänningsnämnden har vid tillämpningen av tidigare utlänningslag - - - se under I - - - på grund av familjeanknytning (UN 334-98 och UN 409-01).
Migrationsöverdomstolen gör följande bedömning.
För att anställning, tillsammans med övriga omständigheter, skall kunna medföra särskild anknytning enligt 5 kap. 16 § tredje stycket 1 bör det liksom enligt tidigare praxis ställas krav på kontinuitet men också på att anställningen haft viss omfattning. Andra faktorer såsom anpassning till det svenska samhället på annat sätt, såsom tillägnade kunskaper i det svenska språket, familjeanknytning och lång legal vistelsetid här bör också beaktas vid bedömningen av om utlänningen fått särskild anknytning till Sverige. För att en person som arbetat deltid skall anses etablerad på den svenska arbetsmarknaden bör det enligt Migrationsöverdomstolen krävas en längre tids anställning än vid heltidsarbete.
Enligt intyg från B:s arbetsgivare anställdes han i företaget den 16 augusti 2003. B hade då ett giltigt uppehållstillstånd i Sverige på grund av familjeanknytning. De lönespecifikationer B givit in visar att hans arbetstider i företaget har varierat från som minst 16 timmar till som mest 148 timmar under de månader han har arbetat. B har således inte arbetat i sådan omfattning att det under hela hans anställningstid motsvarar arbete på heltid. I genomsnitt har dock B arbetat mer än halvtid.
Mot bakgrund av den långa tid B deltagit i arbetslivet i Sverige, arbetets omfattning och övriga omständigheter i målet, särskilt det förhållandet att han nu har vistats legalt i Sverige under drygt fem år, finner Migrationsöverdomstolen att B får anses ha fått sådan anknytning till Sverige som krävs enligt 5 kap. 16 § tredje stycket 1 utlänningslagen.
Enligt huvudregeln i 5 kap. 18 § första stycket utlänningslagen, - - - se under I - - - inte krävas att utlänningen först utvisas ur landet.
Enligt Migrationsöverdomstolens mening föreligger det, med beaktande av vad som ovan anförts, sådana synnerliga skäl som enligt 5 kap. 18 § andra stycket 6 utlänningslagen krävs för att bevilja B:s ansökan om uppehållstillstånd trots att han befinner sig i Sverige.
Migrationsöverdomstolen finner, i likhet med migrationsdomstolen, sammantaget att B skall beviljas permanent uppehållstillstånd.
Migrationsverkets överklagande skall således avslås.
Migrationsöverdomstolens avgörande. Migrationsöverdomstolen avslår överklagandet.
Kammarrättsrådet Fuller var av skiljaktig mening och anförde följande. Den utredning som finns i målet visar att B under större delen av sin anställningstid inte har haft heltidsanställning. Lönespecifikationerna som åberopats anger det antal timmar som han arbetat under respektive månad. Specifikationerna är dock inte heltäckande, utan uppgifter om nedlagt arbete saknas för flera månader. Att särskilt notera är att detta är fallet beträffande år 2006 sånär som för en enstaka månad. Utredningen i målet visar enligt min mening inte att B kan anses ha sådan särskild anknytning till Sverige att han kan beviljas fortsatt uppehållstillstånd med stöd av 5 kap. 16 § tredje stycket 1 utlänningslagen. Eftersom det inte heller finns andra skäl för uppehållstillstånd skall överklagandet bifallas. Överröstad i denna del är jag i övrigt ense med majoriteten.