Prövningstillstånd har krävts vid överklagande hos kammarrätten dels när länsrätten i ett mål om laglighetsprövning enligt kommunallagen avvisat ett för sent inkommet överklagande av ett kommunalt beslut (I), dels när länsrätten i ett mål om bistånd enligt socialtjänstlagen avvisat ett för sent inkommet överklagande av länsrättens egen dom (II).
Tekniska nämnden i Hagfors kommun beslutade den 19 juni 1996, § 104, att avslå en begäran från M.K. om ersättning för psykiskt och fysiskt lidande och för kundbortfall under tid då hennes företag hade problem med missfärgning av vit-tvättgods. Justerat protokoll över nämndens beslut tillkännagavs på kommunens anslagstavla den 28 juni 1996. I skrivelse, som kom in till Länsrätten i Värmlands län den 6 augusti 1996, överklagade M.K. Tekniska nämndens beslut. Länsrätten beslutade den 27 augusti 1996 att inte pröva överklagandet eftersom det kommit in efter överklagandetidens utgång.
M.K. överklagade länsrättens beslut till Kammarrätten i Göteborg. Enligt beslut i protokoll den 19 september 1996 meddelade kammarrätten (Jarnevall, Williams, referent) inte prövningstillstånd.
M.K. överklagade till Regeringsrätten.
Prövningstillstånd meddelades.
Regeringsrätten (1997-12-09, Garcia, Bennett, Holstad, Carlson, Boone) yttrade: Skälen för Regeringsrättens avgörande. En grundläggande fråga i målet är om prövningstillstånd krävs vid överklagande av ett länsrättsbeslut av det aktuella slaget.
Bestämmelser om laglighetsprövning av kommunala beslut finns i 10 kap.kommunallagen (1991:900), KL. I 10 kap. 6 och 7 §§ finns närmare bestämmelser om klagotid m.m. när talan skall föras mot ett kommunalt beslut. I 10 kap. 13 § första stycket anges att föreskrifter om hur länsrättens beslut överklagas finns i förvaltningsprocesslagen (1971:291), FPL. Enligt 33 § sistnämnda lag gäller att länsrätts beslut överklagas till kammarrätt. I 34 a § FPL föreskrivs vidare att kammarrätten i de fall det är särskilt föreskrivet får pröva ett överklagande från länsrätten endast om kammarrätten har meddelat prövningstillstånd. En föreskrift av denna innebörd har tagits in i 10 kap. 13 § andra stycket KL där det sägs att prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.
I det nu överklagade beslutet har kammarrätten utgått från att ett beslut av det slag det här gäller får överprövas endast om prövningstillstånd har meddelats. Mot bakgrund av de bestämmelser om överklagande som intagits i 10 kap. KL finner Regeringsrätten att kammarrättens ståndpunkt är riktig (jfr RÅ 1996 ref. 26).
Härefter återstår frågan om det var rätt av kammarrätten att i förevarande fall inte meddela prövningstillstånd. Även när det gäller den frågan delar Regeringsrätten kammarrättens bedömning.
På grund av det anförda skall kammarrättens beslut fastställas.
Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten fastställer kammarrättens beslut.
Socialnämnden i Järfälla kommun avslog den 15 november 1996 en ansökan av M.S. om bistånd enligt 6 § socialtjänstlagen (1980:620), SoL. Han överklagade beslutet. Länsrätten i Stockholms län avslog i dom den 14 januari 1997 hans överklagande.
M.S. överklagade länsrättens dom. Länsrätten avvisade enligt beslut den 27 februari 1997 detta överklagande såsom för sent inkommet.
M.S. överklagade avvisningsbeslutet till Kammarrätten i Stockholm. Enligt beslut i protokoll den 2 april 1997 meddelade kammarrätten (Konradsson, Lindbäck, referent) inte prövningstillstånd.
M.S. överklagade till Regeringsrätten. Han ansåg att hänsyn borde tas till vissa i överklagandet närmare beskrivna omständigheter - sjukdom m.m. - som förelåg vid den tidpunkt då hans överklagande skulle ha givits in till kammarrätten.
Prövningstillstånd meddelades.
Regeringsrätten (1997-12-04, Garcia, Bennett, Holstad, Carlson, Boone) yttrade: Skälen för Regeringsrättens avgörande. En grundläggande fråga i målet är om prövningstillstånd krävs i kammarrätten vid överklagande av ett beslut varigenom länsrätten avvisat ett överklagande av en dom eller ett beslut som länsrätten meddelat.
Enligt 34 a § FPL får kammarrätten i de fall det är särskilt föreskrivet pröva ett överklagande från länsrätten endast om kammarrätten har meddelat prövningstillstånd. Enligt 73 § första stycket SoL får socialnämndens beslut överklagas hos allmän förvaltningsdomstol, om nämnden har meddelat beslut i fråga om bl.a. bistånd enligt 6 §. I fjärde stycket av 73 § föreskrivs att prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.
Föreskriften i 73 § fjärde stycket SoL är tillämplig inte bara när någon överklagar länsrättens avgörande i sak i ett biståndsmål. Av Regeringsrättens praxis följer att kravet på prövningstillstånd gäller också vid överklagande av dels sådana beslut av länsrätten under handläggningen som avses i 34 § FPL (RÅ 1996 ref. 26), dels beslut varigenom länsrätten avslagit ett överklagande av socialnämndens avvisningsbeslut (RÅ 1996 ref. 34). Praxis ger däremot inte svar på frågan om ett krav på prövningstillstånd skall anses gälla när ett överklagande - såsom i förevarande fall - riktar sig mot länsrättens beslut att avvisa ett överklagande hos kammarrätten av länsrättens eget avgörande. Vid bedömningen av den frågan bör i och för sig beaktas att något krav på prövningstillstånd inte upprätthålls i de högsta instanserna när ett överklagande avser hovrättens respektive kammarrättens beslut att avvisa en fullföljdsinlaga (se för Regeringsrättens del RÅ 1987 ref. 60). Skälen för denna ordning (prop. 1988/89:78 s. 54-61) har emellertid inte samma bärkraft när det gäller ett överklagande hos kammarrätten av länsrättens avvisningsbeslut. Detta beror främst på att reglerna om prövningstillstånd i kammarrätt innefattar ändringsdispens, något som innebär att kammarrätten är skyldig att meddela prövningstillstånd när anledning förekommer till ändring i det slut som länsrättens avgörande innehåller.
Regeringsrätten finner mot denna bakgrund att kammarrättens bedömning att överklagandet kunde prövas av kammarrätten endast efter prövningstillstånd är riktig. Regeringsrätten finner vidare att kammarrättens beslut att inte meddela prövningstillstånd är befogat. Det skall därför stå fast.
Med hänsyn till vad M.S. anfört får hans skrivelse anses innefatta också en ansökan om återställande av försutten tid. Denna ansökan skall enligt 8 § första stycket 5 lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar prövas av kammarrätten.
Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten avslår överklagandet och överlämnar handlingarna i målet till Kammarrätten i Stockholm för prövning av ansökan om återställande av försutten tid.