Vid marknadsföring av metod för stambyte har vidtagits flera olika åtgärder, såsom telefonsamtal, utskick, personliga besök och annonsering, varvid gjorts påståenden om att kärandebolaget gjort sig skyldigt till intrång i svarandebolagens rättigheter samt även framförts hot om rättsliga åtgärder. Flera av påståendena har ansetts alltför onyanserade och långtgående och därför otillbörliga i strid med 4 § marknadsföringslagen. Tillika fråga om samtliga åtgärder fallit inom ramen för marknadsföringslagens tillämpningsområde samt om det förelegat talerätt i förhållande till det ena av svarandebolagen.
KÄRANDE
- tillskriva, besöka eller ringa upp Svensk Rörinfodring AB:s kunder eller potentiella kunder och hota med rättsliga åtgärder eller annan liknande åtgärd om de anlitar Svensk Rörinfodring AB,
- sprida påståendet att Svensk Rörinfodring AB:s kunder, genom att anlita Svensk Rörinfodring AB, skulle begå intrång i av Proline Entreprenad Aktiebolag eller Proline AB ägda rättigheter och
- sprida andra misskrediterande påståenden om Svensk Rörinfodring AB med väsentligen samma innehåll.
Marknadsdomstolen lämnar Svensk Rörinfodring AB:s yrkanden under punkterna b), f) och g) utan bifall.
Marknadsdomstolen förordnar att sekretess enligt 8 kap. 17 § sekretesslagen (1980:100) alltjämt skall bestå för upptagningen av förhöret med S. E. i de delar detta ägt rum inom stängda dörrar samt beträffande uppgifter om företagshemligheter i aktbilaga 39.
Parterna skall stå sina egna rättegångskostnader.
Parterna i målet är verksamma inom en bransch där man restaurerar avloppsstammar enligt metoden att gjuta ett nytt rör av plastmassa i det befintliga. Svensk Rörinfodring AB (SRV) bildades ursprungligen i syfte att i västra Sverige marknadsföra och utföra rörbyten enligt metoden. Parternas mellanhavanden reglerades tidigare genom tre ”Letters of Intent”, vilka i mars 2002 ersattes av ett licensavtal (Licensavtalet). Licensavtalet har per den 1 september 2004 upphört att gälla.
Parterna processar även i tingsrätt om rätten till firmanamnet Svensk Rörinfodring och om de licensavgifter som har erlagts enligt Licensavtalet. Proline Entreprenad Aktiebolag har också stämt SRV för brott mot lagen (1990:409) om skydd för företagshemligheter. SRV har i sin tur invänt mot ett Proline AB tillhörigt patent.
Proline Entreprenad Aktiebolag hade tidigare Svensk Rörinfodring AB som registrerad firma men bytte under år 2003 till nuvarande firma. Kärandebolaget har under år 2005 ändrat sin firma från Svensk Rörinfodring Väst AB till Svensk Rörinfodring AB.
För det fall inte annat anges benämns Proline AB och Proline Entreprenad Aktiebolag i det följande gemensamt Proline.
YRKANDEN M.M.
a) tillskriva, besöka eller ringa upp SRV:s kunder eller potentiella kunder och hota med rättsliga åtgärder eller annan liknande åtgärd ifall de anlitar SRV,
g) sprida påståendet att Proline har ensamrätt till metoden att spruta nya plaströr i gamla avloppsrör och stammar.
Proline AB och Proline Entreprenad Aktiebolag har bestritt SRV:s yrkanden. Proline AB har yrkat att talan mot bolaget skall ogillas då SRV saknar talerätt i förhållande till det. Proline har bestritt att vitet, vid bifall till käromålet, skall vara löpande.
Parterna har yrkat ersättning för sina rättegångskostnader.
Parterna har anfört i huvudsak följande.
SRV har sedan år 1999 haft ett samarbete med Proline. Samarbetet har till viss del reglerats av Licensavtalet. En förutsättning för Licensavtalet har varit att Proline AB innehar någon eller några ensamrättigheter avseende den verksamhet som bedrivs av SRV. SRV har låtit patentbyrån Albihns granska de patent vilka hänvisas till i Licensavtalet. Enligt vad som framkommit vid Hendrix granskning finns det emellertid inte någon anledning för SRV att betala licensavgift till Proline AB, eftersom det visat sig att SRV:s verksamhet inte utgör något intrång i Prolines patent eller andra av Proline innehavda rättigheter. Efter att Licensavtalet har upphört att gälla, har SRV fortsatt sin verksamhet som tidigare med den enda förändringen att varumärket Proline inte längre används.
Proline har således vilselett SRV om att de har en patentskyddad ensamrätt till Proline-metoden, vilket har inneburit att SRV betalat licenspengar för en ensamrätt som aldrig har funnits. Proline-metoden är inte skyddad av några patent eller andra rättigheter. Det enda Proline har en rätt till är varumärket ”Proline” samt eventuellt ett skydd för viss utformning av ett munstycke för insprutning av rör. SRV använder emellertid inte detta munstycke eller annan utrustning som är utvecklad av Proline. Detta är inte heller nödvändigt för att använda Proline- metoden. Någon ensamrätt till att applicera ett nytt rör i ett gammalt rör genom formsprutning av plast finns inte. Metoden är inte någon nyhet och har inte heller utvecklats av Proline. SRV utnyttjar inte Prolines patent eftersom de munstycken som används av SRV inte omfattas av patentets skyddsomfång.
Proline har även gjort gällande att vissa moment av den s.k. Proline- metoden utgör dess företagshemligheter. Det är dock oklart vilka moment i metoden som avses.
Företaget Aplicator System AB (Wilson) har sedan 1970-talet sålt en produkt för sprutning av färg. Det var från Wilson som Proline köpte in sin första utrustning för att försöka anpassa munstycket för användning för infodring av avloppsrör med mindre dimensioner. Prolines produkt, inklusive det munstycke som Proline erhållit patent för, utgör i allt väsentligt en kopia av Morris produkt. Proline har alltså inte några företagshemligheter eller andra rättigheter avseende produkten förutom varumärket.
År 2003 lämnade Proline namnet Svensk Rörinfodring och ändrade firmanamn till dotterbolaget Proline Entreprenad Aktiebolag. Proline har därefter och till relativt nyligen uteslutande marknadsfört sig under namnet Proline. SRV har fortsatt att driva sin verksamhet under namnet Svensk Rörinfodring i Väst AB men har, p.g.a. expansion utanför västra Sverige, bytt namn på moderbolaget till Svensk Rörinfodring AB.
Proline Entreprenad Aktiebolag är ett dotterbolag till Proline AB och båda bolagen driver verksamhet rörande samma tjänst och under samma varumärke. Licensavtalet ingicks mellan SRV och Proline AB och de rättigheter som åberopats i marknadsföringen anges tillhöra Proline AB. I de muntliga kontakterna med SRV:s kunder har det inte stått klart att enbart Proline Entreprenad Aktiebolag varit berört. Texten i den annons i Nya Lidköpingstidningen som nämns nedan rör i huvudsak Proline AB och angiven adress är Proline AB:s. Proline AB och Proline Entreprenad Aktiebolag har såväl i sin marknadsföring som i kontakt med SRV och dess kunder uppträtt som en juridisk person, varför ett förbud måste vara riktat till båda för att få avsedd verkan.
Proline har muntligen, vid flera tillfällen och genom olika företrädare, hotat företrädare för bostadsrättsföreningarna Biskopsgården nr 1 och 6 samt Lärksoppen nr 4 med rättsliga åtgärder eller annan liknande åtgärd om de anlitar SRV. I anledning därav har bostadsrättsföreningarna begärt åtaganden från SRV att hålla föreningarna skadeslösa för den händelse valet av SRV som leverantör skulle medföra krav eller anspråk från Proline avseende intrång i rättigheter. Företrädare för Proline har också uppgett för AB Bostäder i Borås, som fortlöpande anlitar SRV för stambyten, att Proline övertar SRV:s verksamhet och en pågående entreprenad.
Vidare har Proline i ett utskick till SRV:s referenskunder i september 2004 (domsbilaga 1) givit dem rådet att avsluta allt samarbete med SRV för att ”undvika en besvärlig situation vid samtal med dem som förhör sig om Proline-metoden” och uttalat att SRV ”anser sig således kunna gå vidare med den rör-i-rör-metod som Proline utvecklat och är ägare till. Proline kommer inte att stillatigande se detta fortgå”. Vidare påstås i utskicket att SRV ”bedriver oseriös plagiatverksamhet”. Flera av referenskunderna har endast upphandlat och genomfört stamrenovering avseende vissa av sina fastigheter och utgör därför fortfarande potentiella kunder. Möjligheten till direkt försäljning utgör en anledning för Proline att sända marknadsföringsbudskap till SRV:s kunder. Utskicket kan inte ses på annat sätt än som en direkt marknadsföring av Prolines tjänster.
I en annons införd den 3 september 2004 i Nya Lidköpingstidningen (domsbilaga 2) har Proline angivit att det från och med den 1 september 2004 övertar stambytesverksamheten från SRV. Annonsen är ett kommersiellt meddelande som syftar till att marknadsföra såväl Prolines tjänster som Prolines efterfrågan av tjänster. Texten som beskriver Prolines metod är inte riktad till arbetssökande utan utgör en säljfrämjande åtgärd. Att marknadsföringen införts i form av en platsannons saknar betydelse och annonsen skall bedömas enligt marknadsföringslagen (1995:450), MFL.
Det har också kommit till SRV:s kännedom att Proline fortlöpande till kunder utger sig för att vara Svensk Rörinfodring samt använder sig av namnet i samband med utställningar på mässor. Proline försöker att ge intryck av att den verksamhet som SRV bedriver egentligen tillhör Proline, varför användningen är vilseledande om verksamhetens kommersiella identitet.
Vidare påstår Proline, förutom att SRV skulle begå intrång i av Proline ägda rättigheter, att det har ensamrätt till metoden att spruta nya plaströr i gamla avloppsrör och stammar. I sin marknadsföring, bl.a. på dess webbplats, beskriver Proline sin metod i väldigt allmänna ordalag och påstår att metoden är skyddad av patent. Proline har inte någon ensamrätt till metoden att spruta nya plaströr i gamla avloppsrör och stammar.
SRV har i brev den 13 september 2004 till dels Prolines styrelse, dels bolagets VD påtalat sin uppfattning rörande vissa då kända ageranden från Prolines sida. Proline har inte låtit sig avhöras.
Samtliga av Proline vidtagna åtgärder, såsom telefonsamtal, utskick och annons är att anse som marknadsföringsåtgärder i MFL:s mening. Det finns inte fog för Prolines påståenden om att SRV:s verksamhet kräver licens från Proline. Prolines hot gentemot SRV:s kunder och potentiella kunder om rättsliga åtgärder och besvärliga situationer är därför ovederhäftiga. Prolines marknadsföring strider mot kravet på god marknadsföringssed i 4 § MFL då marknadsföringen på ett otillbörligt sätt söker förmå SRV:s kunder och potentiella kunder att inte anlita SRV och därigenom gynna Prolines försäljning.
Prolines påståenden om att ha övertagit verksamhet från SRV samt påståenden om att SRV skulle begå intrång i av Proline ägda rättigheter utgör vilseledande framställningar om Prolines och SRV:s rättigheter i strid mot 6 § MFL.
Prolines framställning om att SRV bedriver ”oseriös plagiatverksamhet” utgör sådan misskrediterande och nedsättande marknadsföring som strider mot 8 a § MFL.
Eftersom det saknas fog för påståendet att Proline skulle ha ensamrätt till metoden att spruta nya plaströr i gamla avloppsrör och stammar, är påståendet otillbörligt enligt 4 § MFL. Att parterna tidigare, innan Licensavtalet upphörde, utgått från att Proline haft en ensamrätt innebär inte att Proline haft fog för de påståenden som gjorts. Påståendet vilseleder dessutom potentiella kunder avseende Prolines ställning på marknaden och är därmed även vilseledande enligt 6 § andra stycket 4 MFL.
Prolines utnyttjande av SRV:s firmanamn Svensk Rörinfodring vilseleder kunder och potentiella kunder om Prolines tjänsters ursprung och är därmed otillbörligt enligt 4 § MFL och att anse som vilseledande enligt 6 § andra stycket 2 MFL.
Mot bakgrund av Prolines agerande och då de trots påpekande från SRV ej upphört med sina åtgärder, finns det skäl för löpande vite.
Proline-metoden är en alternativ metod för byte av bl.a. rörstammar. Metoden går i korthet ut på att applicera ett nytt rör i det gamla röret genom formsprutning av plast. Metoden medger även att täta hål av varierande storlek i röret. Metoden är helt unik i sitt slag och det finns i dag ingen annan aktör på marknaden med samma koncept. Proline- metoden började utvecklas i slutet av 80-talet av Proline AB:s grundare och VD S. E. Fram till år 2003 bedrevs verksamheten i Svensk Rörinfodring AB. Därefter ändrades firmanamnet till Proline Entreprenad Aktiebolag. Proline AB innehar patenten som skyddar delar av metoden, medan Proline Entreprenad Aktiebolag bedriver verksamheten. År 1998 inleddes samarbetet med SRV och kunskap om metoden överfördes till SRV. Härefter har SRV, i enlighet med Licensavtalet, verkat i västra Sverige med Proline-metoden.
Proline-metoden skyddas av tre patent. Hela metoden som sådan är inte patenterad utan det finns inslag i metoden som omfattas av patent, såsom utformningen av det speciella munstycket, upphängningshylsorna och rotationsriktningen vid användandet av munstycket. SRV fortsätter, trots att Licensavtalet har upphört, att utnyttja patenten i sin verksamhet och begår därför patentintrång.
Inom ramen för samarbetet har SRV även tillhandahållits hemlig information avseende Proline AB:s och Proline Entreprenad Aktiebolags affärs- och driftsförhållanden. Denna information har utgjort Proline AB:s och Proline Entreprenad Aktiebolags företagshemligheter. Informationen får mot denna bakgrund inte nyttjas av SRV med mindre än att tillstånd inhämtas. Eftersom SRV inte velat fortsätta licensförhållandet finns inte längre något sådant tillstånd. Genom att SRV vidgått att det fortsätter att använda Proline-metoden även efter Licensavtalets upphörande angriper SRV de företagshemligheter som tillkommer Proline AB och Proline Entreprenad Aktiebolag.
Även om Marknadsdomstolen skall göra en bedömning fristående från immaterialrättsliga överväganden, borde ändå en delkomponent i domstolens bedömning utgöras av frågan om det kan utredas att SRV har begått intrång i någon immaterialrätt. Som framgår ovan anser Proline AB och Proline Entreprenad Aktiebolag att SRV har kränkt deras rättigheter avseende patent och företagshemligheter. Genom ingående av Licensavtalet har parterna agerat
utifrån att Proline AB har ensamrätt till Proline-metoden. När sedan SRV har fortsatt att använda metoden, utan att vilja fortsätta licensförhållandet, har det funnits mycket goda skäl att göra de påståenden som nu har gjorts.
Proline AB och Proline Entreprenad Aktiebolag har inte uppträtt som en juridisk person. Av den av SRV ingivna skriftliga bevisningen framgår tydligt att det är Proline Entreprenad Aktiebolag som är avsändare av budskapen. De som har lämnat de muntliga meddelandena har inte varit anställda av Proline AB. SRV har inte förmått styrka sitt påstående att Proline AB har genomfört några marknadsföringsåtgärder som berört SRV. SRV saknar därför talerätt i förhållande till Proline AB.
Utskicket till SRV:s referenskunder skall inte bedömas enligt MFL då det inte varit ett utskick för att skaffa kunder eller på annat sätt öka försäljningen för något av svarandebolagen. En referenskund är en kund som redan har genomfört en stamrenovering varför en ny stamrenovering för samma kund inte kan komma i fråga förrän om flera decennier. Utskicket har således haft ett annat syfte än att utgöra ett led i marknadsföring, eftersom det är osannolikt att något av svarandebolagen skulle avsända marknadsföringsbudskap till kunder som skulle ta tjänster i anspråk först många år senare.
Annonsen skall inte heller bedömas enligt MFL då det inte varit fråga om en annons för marknadsföring utan istället en platsannons för att rekvirera arbetstagare till Proline Entreprenad Aktiebolag i anledning av den planerade expansionen i västra Sverige. Den information som finns i platsannonsen har tagits med för att attrahera arbetstagare och för att dessa skall få en uppfattning om vilken typ av arbete som kan förväntas av dem, inte för att öka Proline Entreprenad Aktiebolags försäljning.
Proline Entreprenad Aktiebolag vitsordar att telefonmeddelanden i och för sig är sådana åtgärder som omfattas av MFL.
Proline har inte hotat företrädare för bostadsrättsföreningarna Lärksoppen och Biskopsgården. Watson och Ortiz, båda anställda på Proline Entreprenad Aktiebolag, har enbart diskuterat den uppkomna situationen med berörda bostadsrättsföreningar. Några hotelser om process eller skadeståndsanspråk har inte uttalats.
Övriga åtgärder har förvisso vidtagits men är i överensstämmelse med MFL.
När det gäller utskicket till 30 av SRV:s referenskunder, må uttalandet om ”oseriös plagiatverksamhet” ha varit olämpligt. Proline hävdar emellertid att SRV begått intrång i deras rättigheter, både i form av patent och i form av företagshemlighet.
Annonsen, vars avsändare varit Proline Entreprenad Aktiebolag, innehåller inte någon marknadsföring utan, som redan nämnts, bara information till arbetssökande.
Eftersom Proline Entreprenad Aktiebolag tidigare hette Svensk Rörinfodring AB och numera har det som bifirma, äger Proline Entreprenad Aktiebolag rätt att använda firmanamnet. Rätten till namnet i bifirman gäller från registreringen år 1995. Anledningen till att SRV har lyckats registrera Svensk Rörinfodring som firmanamn är förbiseende hos den handläggande myndigheten. Att namnet Svensk Rörinfodring använts vid mässor beror på att man av misstag begagnat sig av material från den tid Proline Entreprenad Aktiebolag hette så.
Proline har inte spritt påståendet att de har ensamrätt till metoden att spruta nya plaströr i gamla avloppsrör och stammar. Proline har dock ensamrätt till vissa moment i metoden genom patent och företagshemlighet.
MFL är inte tillämplig på utskicket till kunderna i september 2004 eller på platsannonsen.
Den aktuella marknadsföringen är i övrigt i överensstämmelse med god marknadsföringssed och tillbörlig. Proline har inte använt sig av påståenden eller andra framställningar som är vilseledande. Eftersom rättigheterna till Proline-metoden tillkommer svarandena har inte heller marknadsföringen varit vilseledande eller misskrediterande.
De olika yrkandena i målet uppvisar sådana inbördes likheter att ett löpande vite om 400 000 kr för var och en av de angivna åtgärderna synes sakna varje krav på proportion mellan eftersträvat förbud och sanktionsmedel. Inte heller kan något av svarandenas tidigare beteenden, marknadens beskaffenhet eller säljformen utgöra skäl för att tro att något av svarandebolagen skulle komma att åsidosätta domstolens beslut upprepade gånger.
SRV har som muntlig bevisning åberopat förhör under sanningsförsäkran med Greene samt vittnesförhör med Day, Fuentes, Santiago, Santiago och Gilbert Som skriftlig bevisning har SRV åberopat bl.a. Licensavtalet, yttrande från Hendrix, utskick till SRV:s referenskunder, annons, Prolines nyhetsbrev, deltagarlista från Stockholmsmässan och utskrift från Prolines webbplats.
Proline Entreprenad Aktiebolag och Proline AB har som muntlig bevisning åberopat förhör under sanningsförsäkran med S. E. samt vittnesförhör med Watson, Ortiz och Wilson Som skriftlig bevisning har Proline Entreprenad Aktiebolag och Proline AB åberopat särskilt yttrande av Wilson, Licensavtalet och beskrivning av Proline-metoden.
G. E. och S. E. har i allt väsentligt bekräftat de uppgifter som SRV samt Proline Entreprenad Aktiebolag och Proline AB lämnat sakframställningsvis.
R. G., anställd hos SRV, har berättat om sina telefonkontakter med SRV:s potentiella kunder och därvid uppgett att det uppstått förväxling och missförstånd kring firmanamnet Svensk Rörinfodring. Santiago, Santiago och Gilbert har, såsom företrädare för bostadsrättsföreningarna Lärksoppen nr 4 samt Biskopsgården nr 1 respektive 6, berättat om vad som har sagts vid de telefonkontakter de haft med företrädare för Proline. De har därvid samstämmigt uppgivit att företrädare för Proline sagt att bostadsrättsföreningarna begått intrång i Prolines rättigheter genom att anlita SRV och i samband därmed framfört hot om rättsliga åtgärder och skadeståndsanspråk för det fall de anlitade SRV. B. E. hos SRV:s referenskund AB Bostäder i Borås har berättat om ett besök på företaget av en företrädare för Proline varvid företrädaren hävdat att Proline haft ensamrätt till metoden som använts vid stambytet, att SRV inte fick arbeta med denna metod och att Proline övertagit pågående stambytesverksamhet.
S. H. och Ortiz, båda företrädare för Proline Entreprenad Aktiebolag, har berättat om de telefonkontakter de haft med ovan angivna bostadsrättsföreningar och därvid uppgivit att det inte uttalats några hotelser från deras sida. Patentkonsulten E. J L. på patentbyrån Groth & Co har huvudsakligen hörts om de patent och företagshemligheter som uppgivits skydda Proline-metoden.
Målet gäller flera typer av åtgärder som skall ha företagits av svarandebolagen i ett utskick till referenskunder, vid flera telefonsamtal, i en platsannons, vid personliga besök, genom ageranden vid mässor, i en broschyr samt på svarandebolagens webbplats. Fråga i målet är dels vem som är avsändare av budskapen, dels huruvida påtalade åtgärder har vidtagits, dels om de i så fall faller inom marknadsföringslagens (1995:450), MFL, tillämpningsområde, dels om de i förekommande fall strider mot MFL.
Marknadsdomstolen kan konstatera att Proline Entreprenad Aktiebolag och Proline AB båda förekommer som avsändare i samband med att de olika åtgärderna vidtagits. Företrädare för Proline Entreprenad Aktiebolag har ringt upp bostadsrättsföreningarna och det påtalade utskicket till referenskunder är undertecknat Proline Entreprenad Aktiebolag. Proline AB innehar omtalade patent och står som part i licensavtalet av den 6 mars 2002 (Licensavtalet). Båda företagen har samma adress, VD och styrelse. Webbplatsen, på vilken vissa av de påtalade påståendena återfinns, har adressen www.prolineab.se. Proline AB står också under kontaktuppgifter på webbplatsen och såväl Proline Entreprenad Aktiebolag som Proline AB förekommer i den påtalade platsannonsen. Det låter sig alltså inte enkelt urskiljas vilket av bolagen som står som avsändare bakom de olika budskapen. Marknadsdomstolen anser att påtalad marknadsföring får ses i ett sammanhang och att båda svarandebolagen har förekommit i marknadsföringen på ett sådant sätt att båda skall anses vara part i målet. Var och en av de påtalade åtgärderna skall således prövas mot båda bolagen. Proline AB:s yrkande att talan mot det skall ogillas kan således inte vinna bifall. Proline Entreprenad Aktiebolag och Proline AB benämns i det följande gemensamt Proline.
I målet har framförts argument av immaterialrättslig natur, såsom huruvida patentintrång har förekommit och vem som har rätt till visst firmanamn. Marknadsdomstolen har i flera tidigare avgöranden (bl.a. MD 1999:28 och 2002:25) uttalat att den marknadsrättsliga bedömningen skall ske fristående från immaterialrättsliga överväganden. Ett förbud enligt MFL kan således inte meddelas enbart på den grunden att ett förfarande t.ex. utgör patent- eller firmaintrång. Detsamma gäller frågor om eventuellt brott mot lagen (1990:409) om skydd för företagshemligheter. Marknadsdomstolen prövar endast om påtalade åtgärder strider mot MFL eller inte.
”Förbud för Proline att tillskriva, besöka eller ringa upp SRV:s kunder eller potentiella kunder och hota med rättsliga åtgärder eller annan liknande åtgärd ifall de anlitar SRV”
Proline har vitsordat att telefonsamtalen i sig kan prövas enligt MFL, men invänt att det inte har uttalats några hotelser om rättsliga åtgärder eller liknande vid telefonsamtalen.
Marknadsdomstolen konstaterar inledningsvis att telefonsamtalen har haft till syfte att gynna Prolines försäljning av sina egna tjänster och därför är att bedöma som marknadsföringsåtgärder i MFL:s mening. Genom vittnesförhören med Santiago, Santiago och Gilbert är utrett att företrädare för i vart fall Proline Entreprenad Aktiebolag vid telefonsamtal uppgivit att SRV begått intrång i av Proline ägda rättigheter och gjort uttalanden med innebörd att berörda bostadsrättsföreningar skulle kunna bli föremål för rättsliga åtgärder, såsom skadeståndsanspråk, om de valde att anlita SRV vid stambyte. Att mottagarna verkligen känt sig hotade vid telefonsamtalen bekräftas av att SRV fått utfärda garantiåtaganden att hålla bostadsrättsföreningarna skadeslösa för eventuella krav från tredje man i anledning av att de anlitat SRV. Enligt Marknadsdomstolens mening ger inte omständigheterna i målet tillräckligt stöd för att Proline haft fog för att påstå att SRV skulle ha begått intrång i någon/några av Prolines rättigheter och än mindre påstå att bostadsrättsföreningarna skulle kunna bli föremål för rättsliga åtgärder i anledning av att de anlitat SRV. Mot bakgrund därav är uttalade hot om rättsliga åtgärder och skadestånd alltför onyanserade och långtgående och därför otillbörliga i strid med 4 § MFL.
”Förbud för Proline att sprida påståendet att Proline övertagit verksamhet från SRV”
Yrkandet hänför sig till annonsen i Nya Lidköpingstidningen. Proline har invänt att annonsen inte utgör en marknadsföringsåtgärd i MFL:s mening utan endast är en platsannons med information som syftat till att attrahera kommande arbetstagare. Marknadsdomstolen finner att annonsens utformning, med långtgående beskrivning av verksamheten och Proline- metoden, också har karaktären av en säljfrämjande åtgärd och i vart fall delvis haft till syfte att gynna försäljningen av Prolines egna tjänster. Marknadsdomstolen finner därför att annonsen kan prövas enligt MFL.
Marknadsdomstolen gör följande bedömning i fråga om innehållet i annonsen.
Marknadsföringen i annonsen inskränker sig till uppgiften att Proline övertagit stambytesverksamheten som baseras på Proline-metoden. Beträffande frågan om SRV använder eller har använt sig av Proline- metoden går uppgifterna isär. Såsom yrkandet är utformat kan påståendet om att Proline övertagit verksamhet från SRV således inte sägas vara helt felaktigt. Yrkandet i denna del kan därför inte vinna bifall.
”Förbud för Proline att sprida påståendet att SRV skulle begå intrång i av Proline ägda rättigheter”
Åtgärderna i denna del hänför sig till omnämnda telefonsamtal och Prolines utskick till SRV:s referenskunder. I fråga om MFL:s tillämplighet och huruvida aktuella telefonsamtal haft påstått innehåll, gör Marknadsdomstolen samma bedömning som under yrkandet a) ovan och finner sålunda att såväl telefonsamtalen som utskicket utgör säljfrämjande åtgärder som kan prövas enligt MFL samt att telefonsamtalen haft det innehåll som SRV har påstått.
Enligt Marknadsdomstolens mening ger inte omständigheterna i målet tillräckligt stöd för att Proline haft fog för att påstå att SRV skulle ha begått intrång i någon/några av Prolines rättigheter. Mot bakgrund därav är påståendena om intrång alltför onyanserade och långtgående och därför otillbörliga i strid med 4 § MFL.
”Förbud för Proline att sprida påståendet att SRV:s kunder, genom att anlita SRV, skulle begå intrång i av Proline ägda rättigheter”
Yrkandet hänför sig till telefonsamtalen. Som redan framgått under yrkandet a) ovan finner Marknadsdomstolen det vara utrett att telefonsamtalen har ägt rum, att de haft det innehåll som påståtts om att vederbörande bostadsrättsförening genom att anlita SRV skulle begå intrång i av Proline ägda rättigheter samt att mottagarna tagit innehållet i samtalen på allvar.
Vad som framkommit i målet ger inte tillräckligt stöd för Prolines påstående att SRV begår intrång i av Proline ägda rättigheter och än mindre påståendet att bostadsrättsföreningarna skulle begå intrång i av Proline ägda rättigheter genom att anlita SRV. Framförda påståenden är därför otillbörliga i strid med 4 § MFL.
”Förbud för Proline att sprida andra misskrediterande påståenden om SRV med väsentligen samma innehåll”
Yrkandet hänför sig till formuleringen ”förväntar vi oss att du inte låter dig utnyttjas för någon oseriös plagiatverksamhet” i utskicket till SRV:s referenskunder (se domsbilaga 1).
Marknadsdomstolen finner att Proline inte har visat att SRV begått intrång i någon av deras rättigheter. En läsare av brevet kan inte heller ha uppfattat det på annat sätt än att SRV skulle ha gjort sig skyldigt till något slags intrång i av Proline ägda rättigheter. Påståendet måste därför anses vara misskrediterande för SRV och därmed otillbörligt i strid med 4 § MFL.
”Förbud för Proline att kontakta SRV:s kunder eller potentiella kunder och utge sig för att vara Svensk Rörinfodring”
Yrkandet rör Prolines användande av firman Svensk Rörinfodring. I målet är utrett, bl.a. genom S. E:s egna uppgifter, att Proline har använt sig av firmanamnet Svensk Rörinfodring i kontakter med omvärlden. Det är ostridigt att Proline Entreprenad Aktiebolag inte alltför långt tillbaka i tiden, och i tiden före SRV:s byte av firma, innehade firman Svensk Rörinfodring. Marknadsdomstolen finner därför att Proline haft visst fog för att fortfarande använda sig av denna firma. I vart fall kan ett sådant användande på det sätt som skett inte anses otillbörligt eller vilseledande och strida mot MFL. Yrkandet i denna del skall därför lämnas utan bifall.
”Förbud för Proline att sprida påståendet att Proline har ensamrätt till metoden att spruta nya plaströr i gamla avloppsrör och stammar”
Yrkandet hänför sig till påståenden i Prolines broschyr och på dess webbplats där Proline i mer allmänna ordalag presenterat metoden. Yrkandet är alltför allmänt hållet för att läggas till grund för ett förbud. Yrkandet skall därför ogillas.
Av 19 § MFL följer att ett förbud skall förenas med vite om det inte av särskilda skäl är obehövligt. Sådana skäl föreligger inte.
Löpande vite kan aktualiseras i situationer då det finns skäl att befara att näringsidkaren i fråga, p.g.a. sitt tidigare beteende eller marknadens särskilda beskaffenhet, kan komma att åsidosätta domstolens beslut upprepade gånger. Det har inte framkommit något i målet som ger stöd för ett sådant antagande. Det föreligger därför inte tillräckliga skäl att bifalla SRV:s yrkande om att ett förbud skall förenas med löpande vite.
Den utgång som målet har fått innebär att parterna får anses vara ömsom vinnande och förlorande. Kostnaderna för de olika delarna i målet kan inte särskiljas. Vardera parten skall därför bära sina rättegångskostnader.