Ett aktiebolag som upplösts genom en konkurs som avslutats utan överskott har ansetts icke äga föra talan om skadestånd mot revisor och bank som anlitats av konkursförvaltaren i konkursen.
Aktiebolaget Prosit försattes i konkurs d 17 febr 1961. Konkursen var enligt 146 § KL (1921:225) att anse som avslutad d 26 april 1968, från vilken dag förslag till slututdelning hölls tillgängligt för granskning. Konkursen lämnade ej överskott och bolaget är därför enligt 170 § 1 st 1944 års lag om aktiebolag att anse som upplöst d 26 april 1968.
S.J. väckte bl a såsom ställföreträdare för det upplösta AB Prosit vid Stockholms TR talan mot bl a dödsboet efter aukt revisorn C.T. och Skandinaviska Enskilda Banken med yrkande om skadestånd.
Som grund för talan mot dödsboet efter C.T. åberopades att C.T. anlitats som revisor av konkursförvaltningen och även varit revisor i ett kommissionärsbolag som bildats för att avveckla konkursbolagets rörelse, varvid C.T enligt S.J:s påstående förfarit brottsligt.
Som grund för talan mot Skandinaviska Enskilda Banken, som övertagit Skandinaviska Bankens förpliktelser, åberopades dels att sistnämnda bank brustit i sin redovisningsskyldighet beträffande medel som banken omhänderhaft för konkursboet, dels att banken gått i borgen för att kommissionärsbolaget skulle fullgöra sina förpliktelser gentemot konkursboet.
Dödsboet efter C.T. bestred att C.T. gjort sig skyldig till brott.
Banken yrkade bl a att S.J:s käromål måtte avvisas, såvitt avsåg hans talan för AB Prosits räkning.
TR:n (rådmannen  Smith) anförde i slutligt beslut d 21 maj 1985 bl a:
Skäl: - - - För ett aktiebolag som blivit upplöst gäller som huvudprincip att det förlorat sin rättskapacitet. I rättspraxis har dock hinder ej ansetts föreligga för talan om klander av konkursförvaltares redovisning (NJA 1954 s 421) eller för talan om skadestånd från förvaltare eller rättens ombudsman (NJA 1979 s 700). Att talan av angivet slag skall kunna föras av bolaget trots att det blivit upplöst vinner stöd av 191 § och tidigare gällande 197 § KL. Någon omständighet på grund varav bolaget skall anses ha kvar sin rättskapacitet för talan mot dödsboet efter C.T. eller mot banken finnes ej föreligga. Vid sistnämnda förhållande är det ej möjligt för någon att föra det upplösta bolagets talan. S.J:s talan för bolagets del mot dödsboet efter C.T. och mot banken kan därför på grund av rättegångshinder ej upptagas till prövning, utan skall avvisas enligt grunderna för 42 kap 4 § 2 st RB. - - -
Slut. S.J:s talan för AB Prosits del avvisas såvitt den avser dödsboet efter revisorn C.T. och Skandinaviska Enskilda Banken.
S.J. anförde besvär mot avvisningsbeslutet i Svea HovR och yrkade att beslutet måtte undanröjas.
HovR:n  (hovrättspresidenten Johnson, hovrättslagmannen  Spears, hovrättsrådet Bryan och adj led  Smith, referent) anförde i slutligt beslut d 14 okt 1985 i själva saken:
Skäl. HovR:n anser i likhet med TR:n att S.J. inte är behörig att föra talan för det upplösta AB Prosits räkning mot C.T:s dödsbo och Skandinaviska Enskilda Banken.
HovR:ns avgörande. HovR:n lämnar besvären utan bifall.
S.J. (ombud advokaten B.C.) anförde besvär och yrkade att HD måtte förklara honom behörig att såsom ställföreträdare för det upplösta AB Prosit föra talan mot C.T:s dödsbo och Skandinaviska Enskilda Banken.
Målet avgjordes efter föredragning.
Föredraganden, RevSekr  Horne, hemställde i betänkande att HD måtte fastställa HovR:ns beslut.
HD (JustR:n  Vängby, Noble, Douglas, Taylor och Ford, referent) fattade följande slutliga beslut:
Skäl. Målet gäller frågan om ett aktiebolag som upplösts genom en konkurs som avslutats utan överskott äger föra talan om skadestånd mot revisor och bank som anlitats av konkursförvaltaren i konkursen.
Ett bolag som upplösts genom konkurs som avslutats utan överskott har i rättspraxis tillerkänts talerätt i vissa situationer. Sålunda har hinder inte ansetts föreligga för ett sådant bolag att klandra förvaltarens slutredovisning och att föra talan om skadestånd mot förvaltaren och rättens ombudsman (NJA 1979 s 700).
En rätt för ett genom konkurs upplöst bolag att föra klander- och skadeståndstalan på grund av åtgärder som rör konkursförvaltningen måste tillämpas restriktivt. Huvudregeln är att ett sådant bolag saknar rättskapacitet och partshabilitet. Beaktas bör bl a att det upplösta bolaget saknar tillgångar som kan tas i anspråk för att täcka motpartens rättegångskostnader, om bolaget förlorar målet. På grund härav bör bolagets talerätt i angivet hänseende inte utvidgas utöver vad som följer av 1979 års rättsfall.
På grund av det anförda bör HovR:ns beslut fastställas.
HD:s avgörande. HD fastställer det slut vartill HovR:n kommit.