Fråga om beslutet kan bli föremål för rättsprövning / Regeringen inte till prövning tagit upp överklagande av Luftfartsverkets införande av s.k. angöringsavgifter / Beslut ansågs inte utgöra myndighetsutövning mot enskild och kunde därför inte bli föremål för rättsprövning då beslutet inneburit att
Not 138. Ansökan av FAC Flygbussarna Airport Coaches AB (bolaget) om rättsprövning av beslut om angöringsavgifter för bussars trafikering av de inre vägslingorna vid terminalerna på Arlanda flygplats. - Bolaget överklagade i en skrivelse till regeringen den 3 juni 2002 ett beslut av Luftfartsverket att ta ut angöringsavgifter för busstrafik till Arlanda flygplats. -Regeringen (Näringsdepartementet, 2002-07-11): Enligt 35 § förordningen (1988:78) med instruktion för Luftfartsverket får verkets beslut i andra ärenden än personalärenden överklagas till regeringen endast när det finns en föreskrift om detta eller när ärendet avser myndighetsutövning mot någon enskild och det inte finns någon särskild föreskrift om överklagande. - Det beslut som bolaget överklagar gäller avgifter i Luftfartsverkets affärsverksamhet. Det finns inte någon föreskrift om att beslut av detta slag får överklagas. Ärendet avser inte myndighetsutövning mot någon enskild. Överklagandet skall därför inte tas upp till prövning. - Regeringen tar inte upp överklagandet till prövning. - Bolaget ansökte om rättsprövning och yrkade att regeringens beslut skulle upphävas och målet återförvisas till regeringen för erforderlig handläggning. Bolaget yrkade vidare att Regeringsrätten skulle besluta om inhibition. - Till stöd för talan anförde bolaget bl.a. följande. Regeringens beslut att inte ta upp överklagandet av Luftfartsverkets beslut till prövning strider mot 35 § förordningen (1988:78) med instruktion för Luftfartsverket. Avgiften är en skatt eller en tvingande avgift som Luftfartsverket med hänsyn till 8 kap.3 och 7 §§regeringsformen saknat behörighet att besluta om. Avgiftsuttaget med bomsystem utgör under alla förhållanden en inskränkning av Flygbussarnas närings- och rörelsefrihet och någon annan bedömning kan inte göras än att ärendet avser myndighetsutövning. - Regeringsrätten (2002-09-27, Crawford, Johns, Johnson, Greer, Robertson): Skälen för Regeringsrättens avgörande. Enligt 1 § lagen (1988:205) om rättsprövning av vissa förvaltningsbeslut gäller som villkor för att rättsprövning skall ske bl.a. att ansökan har gjorts av en enskild part i ett förvaltningsärende som rör något förhållande som avses i 8 kap.2 eller 3 §regeringsformen samt att beslutet innebär myndighetsutövning mot den enskilde. - Sökandens ansökan om rättsprövning avser regeringens beslut i frågan om sökanden haft rätt att överklaga Luftfartsverkets införande av s.k. angöringsavgifter. Verkets åtgärd innebär inte någon myndighetsutövning mot enskild i rättsprövningslagens mening. Vid angivet förhållande utgör då inte heller regeringens beslut att inte ta upp sökandens överklagande till prövning ett sådant avgörande som kan bli föremål för rättsprövning. Ansökningen skall därför avvisas. - Yrkandet om inhibition föranleder ingen åtgärd. - Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten avvisar ansökningen. (fd II 2002-09-18, Case)