Olägenhet av buller från flaggstång-----Miljööverdomstolen har bedömt att störningar från flagglinor generellt är små och får tålas. Miljödomstolens föreläggande till en ägare av en flaggstång att binda upp flagglinan så att grannarna inte stördes av dess smatter har därmed upphävts.
ÖVERKLAGAT AVGÖRANDE
1. T.N.
2. S.Å-N.
Ombud för 1 och 2: Jur.kand. och socionom T.P.
1. A.N.
2. M.N.
Ombud för 1 och 2: I.S.
1. Miljööverdomstolen avvisar T.N:s och S.Å-N:s yrkanden om upphävande av punkten 2 i miljödomstolens dom och av länsstyrelsens beslut.
2. Miljööverdomstolen ändrar miljödomstolens dom på det sättet att punkten 1 upphävs.
T.N. och S.Å-N. har yrkat - som det får förstås - att Miljööverdomstolen skall upphäva miljödomstolens dom och länsstyrelsens beslut och som skäl för det åberopat att flaggning inte är en sådan verksamhet som kan bli föremål för prövning enligt miljöbalken.
Om Miljööverdomstolen finner att verksamheten är en störning som kan prövas enligt miljöbalken har T.N. och S.Å-N. yrkat att Miljööverdomstolen skall förklara följande.
- Omfattningen av den svenska flaggans hissande kan inte lagligen bli föremål för begränsning så länge det sker i den utsträckning som följer av hävdvunna regler för flaggning. De ljudstörningar som kan följa av flaggning är inte större än att flagglinan skall kunna beläggas på ett ändamålsenligt sätt på flaggstångsknapen.
- Vimpel skall få vara hissad endast under perioden 2 maj - 30 september alternativt från påsk till slutet av oktober och skall vara av sådan beskaffenhet att den är fastsydd på en pinne i vars mitt har anbragts en hake för fastgörande av flagglinans båda hakar, varigenom dess smattrande mot linan helt undvikes.
- När vimpel är hissad eller när flaggstången är tom skall flagglinans båda delar viras i kryss runt flaggstången, varigenom smattrande undvikes.
A. och Chen har bestritt bifall till överklagandet. De har även begärt muntlig förhandling och syn.
Miljö- och byggnämnden i Värmdö kommun har tillstyrkt överklagandet.
Parterna har i allt väsentligt åberopat följande omständigheter till stöd för sin talan här.
T.N. och S.Å-N.
Det ankommer inte på myndigheter och domstolar att pröva frågor som gäller rätt att hissa svenska flaggan så länge det sker under iakttagande av hävdvunna regler för flaggning.
De är villiga att vidta erforderliga åtgärder för att undvika smatter från flagglinan och att byta ut vimpeln mot en smalare samt att ha vimpeln hissad under en begränsad tid av året. Det är däremot svårt att undgå smatter, då flaggan är hissad vid kraftigare blåst, eller skuggbildning eftersom alla rörliga föremål vid solsken naturligen ger upphov till rörliga skuggor.
A. och Chen
Att en fastighetsägare har rätt att ha en flaggstång och flagga innebär inte samtidigt en skyldighet för en annan att behöva tåla grava störningar i sitt boende. Miljöbalkens hänsynsregler skall följas. Enligt miljöbalken är det inte nivån på störande ljud som är det avgörande utan i stället om kostnaden för att åtgärda problemen är rimlig. Att åtgärda oljud från flagglinor kostar ingenting. Det är den ständiga vimpelflaggningen som är huvudproblemet och som orsakar dem stora störningar.
Den begränsning av flaggningen som miljödomstolen bestämt minskar de värsta störningarna. Det bästa vore om flaggstången flyttades och de är villiga att bekosta en sådan åtgärd.
Tvisten mellan parterna har inte en sådan dimension eller påverkan på människors hälsa att den bör bli föremål för ytterligare ställningstagande i domstol. Den här typen av ärenden bör kunna lösas i annan ordning. Nämnden har numera på prov en medlingsfunktion där man kan söka lösning på den här typen av mindre tvister. Med länsstyrelsens och miljödomstolens ställningstagande har frågan kommit att bli mera problematisk för parterna än vad den ursprungligen var störande. Nämnden önskar att frågan tonas ned och att en förlikning söks, som gör att berörda parter kan leva som goda grannar.
T.N. och S.Å-N. har inte överklagat länsstyrelsens beslut om förbud mot viss flaggning till miljödomstolen. De har därför inte rätt att överklaga miljödomstolens dom i den del den fastställer länsstyrelsens beslut till Miljööverdomstolen. T.N.s och S.Å-N.s yrkande såvitt avser punkten 2 i miljödomstolens dom skall därför avvisas.
Miljödomstolen har emellertid även förelagt T.N. och S.Å-N. att binda upp linan på flaggstången så att den inte slår mot flaggstången (punkten 1 i domen). I den delen har T.N. och S.Å-N. rätt att överklaga domen.
Miljööverdomstolen skall alltså endast pröva om de påstådda olägenheterna från linan på flaggstången är sådana att det som miljödomstolen bestämt bör gälla. Med hänsyn till den fråga som är aktuell i Miljööverdomstolen och den omfattande utredning, bl.a. inspelade videoband, som åberopats i målet finner Miljööverdomstolen att muntlig förhandling och syn uppenbarligen skulle vara utan betydelse.
Enligt 9 kap. 3 § miljöbalken avses med olägenhet för människors hälsa en störning som enligt medicinsk eller hygienisk bedömning kan påverka hälsan menligt och som inte är ringa eller helt tillfällig. Vid bedömningen av vad som är att anse som en olägenhet skall man enligt förarbetena till miljöbalken utgå från hur människor i allmänhet uppfattar en störning, dock att hänsyn skall tas till personer som är något känsligare än normalt (prop. 1997/98:45 del 2 s. 109).
Störningar från flagglinor får generellt sett anses som små. Sådana störningar måste tålas av omgivningen.
Den utredning som åberopats i målet, bl.a. videoband och ljudupptagning, ger inte stöd för att flagglinans slag mot stången utgör sådana störningar som skiljer sig från vad som brukar förekomma vid flaggning. Något ingripande med stöd av miljöbalkens bestämmelser bör inte ske. Miljödomstolens dom såvitt avser punkten 1 skall därför upphävas.
Domen får enligt 23 kap. 8 § miljöbalken inte överklagas.
I avgörandet har deltagit hovrättsråden Wood och Harper, referent, miljörådet Kaufman samt hovrättsrådet Ruiz. Enhälligt.
T.N. och S.Å.N.
1. Miljödomstolen förelägger T.N. och S.Å.N att senast den 1 mars 2006 binda upp linan på flaggstången, placerad på fastigheten X X 1:32, så att den inte slår mot flaggstången och genom buller medför olägenhet för människors hälsa på fastigheten X X 1:54.
2. Miljödomstolen fastställer länsstyrelsens beslut i övrigt.
YRKANDEN M.M.
A.N. och Chen har överklagat länsstyrelsens beslut och yrkat att miljödomstolen till länsstyrelsens beslut gör tillägg om villkor innebärande att flaggstångslinan skall hållas lindad såväl då vimpel/flagga är hissad som då flaggning inte sker.
Miljö- och byggnämnden i Värmdö kommun har överklagat länsstyrelsens beslut och yrkat, såsom nämndens yrkande får förstås, att länsstyrelsens beslut skall undanröjas och att i stället nämndens beslut från den 18 juni 2002 skall gälla.
Till stöd för sin talan har Chavez och Chen i huvudsak anfört följande. Länsstyrelsens beslut har inneburit en stor lättnad för dem eftersom det avhjälper en del av den problematik de utsätts för genom flaggningen. Skuggformationerna utgör dock endast en del av problematiken. Mycket störande är också den kraftiga och med hög frekvens förekommande ljudstörning som den ej lindade flagglinan ger upphov till. Störningarna föreligger året om och är lika påtagliga oavsett om flagga/vimpel är hissad eller inte. Linan hålls ej regelmässigt lindad. De ljudstörningar som uppstår av den ej lindade linan kan inte betraktas som ringa och är heller inte en tillfällig störning. Ljudstörningen liksom skuggspelen innebär en olägenhet som påtagligt inverkar på människors psykiska välbefinnande och som av människor i allmänhet skulle uppfattas som en inte ringa olägenhet. Det är nog svårt för någon som inte upplevt de stressande störningarna dag som natt att förstå hur påfrestande de är. Flaggstången står endast fem meter från tomtgränsen intill det område där de har sin uteveranda. Ljuden från flaggtyg/lina medför att man t.ex. inte kan ha fönster öppet i sovrum sommartid. Ljudstörningarna skulle på ett enkelt sätt kunna avhjälpas genom att T.N. och S.Å. förpliktas linda flagglinan på sådant sätt att störande ljud inte uppstår. Helst skulle de ha velat att flaggstången flyttades. De är beredda att bekosta en förflyttning av flaggstången och har väckt frågan hos både länsstyrelsen och grannarna på fastigheten X 1:32 men utan att få något besked.
Till stöd för sin talan har nämnden i huvudsak anfört följande. Det föreligger inga skäl att vid vite begränsa möjligheterna till flaggning med flagga eller vimpel med stöd av 2 kap. och 9 kap.miljöbalken. Nämnden har tolkat lagstiftarens intentioner med krav på aktsamhet, försiktighetsmått och skyddsåtgärder så att det skall beröra verksamheter som medför betydande skada eller olägenhet på människan eller miljön. En hänvisning till medicinska skäl bör styrkas av läkare. Skuggeffekter av flaggning har nämnden bedömt som ringa. Ljud från flagglinan bör vara betydande, alltså kunna jämföras med de riskvärden för buller som tillämpas, för att vålla olägenhet. Eftersom fastighetsägarna följt svensk flaggtradition finner inte nämnden att det föreligger grund för agerande från samhällets sida. Nämnden förutsätter att flaggstångslinan hålls lindad.
Länsstyrelsen har anfört bl.a. följande. Grunden för länsstyrelsens beslut om föreläggande är de störningar i form av rörliga skuggformationer som uppstår vid flaggning på den aktuella stången. Linan till flaggstången var lindad när företrädare för länsstyrelsen besökte platsen den 16 oktober 2002. Det har därefter och fram till länsstyrelsens beslut inte framkommit annat än att linan varit fortsatt lindad.
Miljödomstolen delar länsstyrelsens uppfattning såvitt gäller begränsningen av flaggning. Vad miljö- och byggnämnden anfört i överklagandet föranleder ingen annan bedömning. Beträffande M. och A. N:s yrkande om förordnande såvitt avser buller, anser miljödomstolen att utredningen i målet ger vid handen att störning i form av flagglinans slag mot flaggstången förekommer av sådan omfattning att den kan påverka de boendes välbefinnande på ett menligt sätt. T.N. och S.Å.N. kan åtgärda denna störning på ett enkelt och såvitt gäller kostnader försumbart sätt. Miljödomstolen finner det mot den bakgrunden skäligt att flagglinan skall bindas på sådant sätt att den inte förorsakar bullerstörning.
Överklagande skall ges in till miljödomstolen, Stockholms tingsrätt senast den 23 februari 2006 och vara ställt till Svea hovrätt, Miljööverdomstolen. Prövningstillstånd krävs.
I avgörandet har deltagit rådmannen Baker och miljörådet Robertson. Föredragande har varit beredningsjuristen Byrd.