En person har dömts för brottet köp av sexuell handling av barn. Fråga om påföljd för brottet och om barnet är berättigat till skadestånd för kränkning genom brott.
Åklagaren väckte talan mot T.K. för bl.a. köp av sexuell handling av barn enligt följande gärningsbeskrivning.
T.K. har den 7 januari 2006 i Stockholm förmått målsäganden, som inte fyllt arton år, att mot ersättning företa och tåla sexuella handlingar enligt vad som framgår närmare av fogad hemlig bilaga. Ersättningen har bestått av en flaska whiskey som han uppsåtligen eller av oaktsamhet olovligen överlämnat till målsäganden senare samma dag i Stockholm.
Målsäganden yrkade att T.K. med anledning av ovannämnda brott skulle förpliktas att betala skadestånd med 75 000 kr avseende kränkning och med 20 000 kr avseende sveda och värk.
T.K. bestred ansvar och det enskilda anspråket. Han vitsordade inga belopp som skäliga i och för sig.
Tingsrätten (rådmannen Jackson samt nämndemännen Solis, Ewing och Johnson) anförde i dom den 18 oktober 2006 - efter att ha funnit åtalet för köp av sexuell handling av barn liksom två fall av olovligt anskaffande av alkoholdrycker styrkt - bl.a. följande.
När det gäller köp av sexuell handling av barn ingår i straffskalan såväl böter, som fängelse i högst två år. Den angivna strafflatituden ger utrymme för att handlingar som alla bedöms ligga inom det straffbara området för brottet av lagstiftaren ansetts kunna ha ett mycket varierande straffvärde, från böter till ett tämligen långt fängelsestraff.
Det nu aktuella brottet har begåtts av en man som är betydligt äldre än målsäganden. Detta torde vara normalfallet och typiskt för de handlingar som lagstiftaren sökt att straffbelägga. T.K. har emellertid en utvecklingsstörning som gör att den faktiska skillnaden i ålder mellan honom och målsäganden inte alls är så stor som den framstår på papperet. T.K:s utvecklingsstörning kan tingsrätten inte bortse från när tingsrätten har att bedöma allvaret och straffvärdet i hans handlande. T.K. svarar självklart för sina handlingar men i förståndshänseende är han närmast att betrakta som en tonåring. T.K:s handlande mot målsäganden har, utöver att det varit taffligt och inte särskilt trevligt, i sig inte innefattat några andra moment som, utöver det faktum att målsäganden företagit och fått tåla handlingar av sexuell natur mot ersättning, inverkar förhöjande på straffvärdet. Inga skändliga eller direkt kränkande moment har förekommit. Tingsrätten finner mot bakgrund av det anförda att det svårligen går att definiera nu aktuell gärning som särskilt farlig eller kränkande. Gärningen utgör inte typiskt sett ett sådant brott vars art utgör en presumtion för att bestämma påföljden till fängelse. Tingsrätten finner istället att aktuellt brott hör hemma i den nedre delen av straffskalan som lagstiftaren synes ha ansett föreligga där böter är en tillräckligt ingripande påföljd. Tingsrätten finner således att nu aktuellt brott, köp av sexuell handling, kan sonas med ett bötesstraff.
Det sammantagna bötesstraffet, som innefattar påföljd för två fall av olovlig anskaffande av alkoholdryck och köp av sexuell handling av barn, skall sättas högt.
För att skadestånd skall utgå krävs att brottet, i detta fall köp av sexuell handling av barn, har förnärmat en person så att denne därmed intar rollen av målsägande och får målsäganderätt. För att så skall vara fallet krävs enligt tingsrättens uppfattning att brottets skyddsintresse är att skydda målsäganden. Handlingar såsom köp av sexuella tjänster och köp av sexuell handling av barn utgör, enligt tingsrättens uppfattning, brott där det skyddsvärda intresset är att skydda barn och företrädesvis kvinnor som grupp och att försöka råda bukt på ett samhälleligt problem, nämligen prostitution. Handlingen som omfattas av straffbarheten utförs av två personer gemensamt och av fri vilja. Lagstiftaren har trots att två personer deltar ”frivilligt”, dvs. utan att något direkt tvång förekommit, valt att straffbelägga enbart köparens del av handlandet. Tingsrätten finner, i likhet med Stockholms tingsrätt och Svea hovrätt, se bl.a. Svea hovrätts dom i mål nummer B 760-05, att ”målsäganden” i detta fall inte kan anses vara förnärmad av handlingen. Något skadestånd för sveda och värk samt kränkning skall därför inte utgå. Någon annan grund för yrkandet än köp av sexuell handling av barn har inte anförts och således skall skadestånd inte heller på annan grund utgå. Skadeståndstalan lämnas därför i sin helhet utan bifall.
Tingsrätten dömer T.K. för köp av sexuell handling av barn och två fall av olovligt anskaffande av alkoholdrycker till dagsböter 150 å 180 kr och ogillar målsägandens yrkande om skadestånd.
Tingsrättens dom överklagades av samtliga parter. Prövningstillstånd meddelades.
Åklagaren yrkade att hovrätten skulle bestämma påföljden till fängelse.
Målsäganden yrkade att hon skulle tillerkännas skadestånd i enlighet med sitt yrkande vid tingsrätten.
T.K. yrkade att åtalet för köp av sexuell handling skulle ogillas eller att bötesstraffet i vart fall skulle sättas ned.
Parterna bestred varandras ändringsyrkanden.
Hovrätten (hovrättsråden Hall och Sanchez samt nämndemännen Bradley och Lopez) - som i likhet med tingsrätten fann åtalet styrkt - anförde i dom den 14 mars 2008 bl.a. följande.
I samband med att straffbestämmelsen om köp av sexuell handling av barn fick sin nuvarande lydelse skärptes straffskalan för att markera att köp av sexuella handlingar av barn generellt har ett högre straffvärde än motsvarande köp från vuxna. Straffskalan är böter eller fängelse i högst två år. Enligt tidigare gällande lagstiftning dömdes för en sådan gärning för förförelse av ungdom till böter eller fängelse i högst sex månader.
När det gäller fall där ett bötesstraff kan aktualiseras för köp av sexuell handling av ett barn nämns i motiven som ett exempel fall där offret är nära 18 år och omständigheterna även i övrigt är sådana att straffvärdet är lågt (prop. 2004/05:45 s. 93). I övrigt ger förarbetena inte någon vägledning om vilka omständigheter som bör påverka straffvärdet. Vägledande domstolsavgöranden saknas i detta hänseende.
I förevarande fall var målsäganden 15 år och T.K. skulle fylla 31 år. De sexuella handlingarna var avancerade; T.K. förmådde målsäganden att suga på och smeka hans penis, att tåla att han själv stack in fingrar i hennes underliv och anus samt genomförde han ett vaginalt samlag med henne. I samband med detta fick han målsäganden att säga att hon var hans ”kåta lilla slyna”. Enligt hovrättens mening uppgår straffvärdet till åtminstone ett par månaders fängelse.
Även när det gäller val av påföljd för köp av sexuell handling av barn saknas vägledande motivuttalande och rättsfall. Bestämmelsen är föranledd av att det finns ett behov av ett särskilt straffrättsligt skydd för barn och ungdomar mot att utnyttjas för köp av sexuella tjänster samt syftar till att skydda barn från att dras in i prostitution (prop. 2004/05:45 s. 91 och 147). Det angivna syftet talar för att det ofta finns anledning att överväga ett fängelsestraff för sådan brottslighet. Det aktuella brottets karaktär talar enligt hovrättens mening för att påföljden i detta fall bör bestämmas till fängelse, om inte omständigheter hänförliga till T.K:s person med viss styrka talar för ett annat påföljdsalternativ.
I fråga om T.K. personliga förhållanden har av det läkarintyg som inhämtats i målet framkommit bl.a. att T.K. kan ha ett autistiskt syndrom, att det kan finnas ett visst intellektuellt handikapp samt att han klarar sig bra i socialt hänseende och att han har en fast anställning som fungerar bra. I läkarintyget föreslås att han döms till skyddstillsyn med föreskrift om psykiatriskt stöd. Även Kriminalvården har föreslagit skyddstillsyn.
Enligt hovrättens mening utgör dessa, tämligen särpräglade, förhållanden tillräckliga skäl att frångå ett fängelsestraff och i stället välja en sådan nyss nämnd frivårdspåföljd. Med hänsyn till att brottet köp av sexuella tjänster av barn, i enlighet med vad som har redogjorts för ovan, bör betraktas som ett sådant brott vars art talar för ett fängelsestraff, ska skyddstillsynen förenas med böter.
Målsäganden har begärt skadestånd för både kränkning genom brott och personskada i form av psykiskt lidande av övergående natur (sveda och värk).
I 2 kap. 3 § skadeståndslagen föreskrivs att den som allvarligt kränker någon annan genom brott som innefattar angrepp mot dennes person, frid, frihet eller ära ska ersätta den skada som kränkningen innebär (s.k. kränkningsersättning). Utgångspunkten för värderingen av skadan ska vara en på förhärskande etiska och sociala värderingar baserad bedömning av den ansvarsutlösande gärningen (se prop. 2000/01:68 s. 51 och NJA 2007 s. 540).
Den omständigheten att någon frivilligt deltagit i en handling innebär i allmänhet att gärningen inte kan anses ha innefattat en allvarlig kränkning mot denna person. Innebörden av gränsen för sexuellt självbestämmande och den därtill knutna straffrättsliga regleringen har dock ansetts vara att den som är under 15 år inte kan anses vara mogen att själv ta ställning till sexuella handlingar av mer kvalificerad art. När t.ex. en vuxen person genomför samlag med någon i medvetande om att denne är under 15 år får det som huvudregel anses utgöra en allvarlig kränkning, även om målsäganden deltagit frivilligt (jfr NJA 2001 s.742 och NJA 2006 s. 79).
Det nu aktuella fallet gäller brottet köp av sexuell handling av barn där barnet fyllt 15 år.
Den aktuella straffbestämmelsen fick sin nuvarande lydelse i samband med att brottet köp av sexuell tjänst flyttades till brottsbalken. När det gäller det senare brottet finns knappast utrymme för att döma ut kränkningsersättning. Det är där fråga om frivilligt deltagande i sexuella aktiviteter och det brottsliga består i att gärningsmannen skaffar sig en tillfällig sexuell förbindelse mot ersättning. Som tingsrätten konstaterat har den straffbestämmelsen ett allmänt syfte att bekämpa prostitution som företeelse i samhället.
Vad gäller brottet köp av sexuell handling av barn är det visserligen också fråga om frivilligt deltagande i sexuella aktiviteter där utlovad eller given ersättning utgör en förutsättning för brott. Som tidigare nämnts har dock bestämmelsen motiverats av att det finns ett särskilt behov av skydd för barn och ungdomar att utnyttjas för köp av sexuella tjänster. Straffbestämmelsen anses vidare utgöra en del i det generella skyddet för personer under 18 år mot att utsättas för sexuella övergrepp. I detta skydd ingår även brottet sexuellt övergrepp mot barn som i vissa fall också kan begås mot barn som fyllt 15 år men inte 18 år. Brott mot skyddsbestämmelser av det angivna slaget utgör brott mot person (se prop. 2004/05:45 s. 91). Till skillnad från brottet köp av sexuell tjänst innehåller det nu aktuella brottet också ett krav på att gärningsmannen förmår barnet att företa eller tåla någon sexuell handling. Enligt hovrättens mening är därför brottet i och för sig sådant att det åtminstone i vissa situationer bör kunna berättiga barnet till kränkningsersättning.
I detta fall har en vuxen man förmått en flicka som endast var 15 år att både företa och tåla flera sexuella handlingar innefattande bl.a. samlag. Detta har gjorts mot ersättning i form av alkohol som flickan bett mannen skaffa åt henne innan sexuella handlingar kom på tal. Det framgår vidare av utredningen att målsäganden inte kan sägas själv ha deltagit i de sexuella handlingarna utan till största delen helt passivt låtit dessa ske. Mannen har vidare genom upprepade uppmaningar förmått flickan att under de sexuella handlingarna motvilligt säga saker som hon upplevde som kränkande.
Enligt hovrättens mening är därför omständigheterna kring brottet sådana att gärningen kan anses utgöra ett angrepp på målsägandens person och att hon blivit allvarligt kränkt genom brottet. Målsäganden är därför berättigad till s.k. kränkningsersättning enligt 2 kap. 3 § skadeståndslagen. Hovrätten anser att denna ersättning skäligen bör bestämmas till 10 000 kr.
När det gäller målsägandens yrkande om ersättning för personskada i form av psykiskt lidande (sveda och värk) kan konstateras att det helt saknas medicinsk utredning i målet. Det framstår som oklart i vilken omfattning de psykiska besvär som görs gällande kan vara hänförliga till händelser som ligger i tiden före brottet, till händelserna kring brottet eller till händelser därefter. Mot denna bakgrund anser hovrätten att det saknas tillräckligt stöd för slutsatsen att målsäganden till följd av brottet drabbats av psykiska besvär som är att hänföra till personskada. Skadeståndsyrkandet i denna del kan således inte bifallas.
Hovrätten ändrar tingsrätten dom på så sätt att påföljden bestäms till skyddstillsyn med föreskrift att genomgå den psykiatriska behandling som Kriminalvården i samråd med läkare finner nödvändig, och - med tillämpning av 28 kap. 2 § brottsbalken - dagsböter 150 å 180 kr. T.K. ska betala skadestånd till målsäganden med 10 000 kr jämte ränta på beloppet.
Tf. hovrättsassessorn Miller, referent, var skiljaktig och ville ogilla åtalet för köp av sexuell handling av barn.
Hovrättens dom meddelad: den 14 mars 2008.
Mål nr: B 8918-06.
Lagrum: 6 kap. 9 § brottsbalken; 2 kap. 3 § skadeståndslagen (1972:207).
Rättsfall: NJA 2001 s.742; NJA 2006 s. 79; NJA 2007 s. 540.
Litteratur: Prop. 2000/01:68 s. 51; prop. 2004/05:45 s. 91.