Fullföljdsförbudet i 54 kap 2 § 2 st RB omfattar även det fall att överklagandet avser enbart skyldighet att ersätta försvararkostnad.
Skellefteå TR meddelade d 21 febr 1990 dom i mål mellan allmän åklagare och C.D..
C.D. fullföljde talan mot domen i HovR:n för Övre Norrland. HovR:n satte ut målet till huvudförhandling och kallade C.D. att inställa sig personligen till förhandlingen. C.D. hörsammade inte denna kallelse och HovR:n, som inte ansåg sig kunna avgöra målet ändå, förklarade i beslut d 15 jan 1991 med stöd av 51 kap 19 § 1 st RB hans vadetalan förfallen. I beslutet tillerkändes C.D:s offentlige försvarare ersättning av allmänna medel för försvaret av C.D. i HovR:n, varjämte C.D. ålades att ersätta statsverket 1 010 kr av försvararkostnaden.
HovR:n tillkännagav dels att målet kunde återupptas av HovR:n på ansökan av C.D., om denne hade haft laga förfall för sin underlåtenhet att inställa sig personligen, dels att talan mot beslutet om ersättning till den offentlige försvararen skulle föras genom besvär.
C.D. inkom med en inlaga, som ansågs innefatta besvär över den honom ålagda ersättningsskyldigheten.
HD avgjorde målet efter föredragning.
Föredraganden, Rivera, föreslog i betänkande följande beslut: C.D. hade rätt att inom två veckor från HovR:ns beslut ansöka hos HovR:n om målets återupptagande. Vid sådant förhållande följer det av 54 kap 2 § 2 st RB att han inte fick fullfölja talan mot HovR:ns beslut. Fullföljdsförbudet omfattar också det fall att överklagandet avser enbart ersättningsskyldigheten.
HD avvisar därför C.D:s talan.
HD (JustR:n Henderson, Henry, Williams, referent, Young och Patel) fattade slutligt beslut i enlighet med betänkandet.