En oreglerad operatörs i ansökan om tvistlösning framställda yrkande att en annan operatör, vars skyldigheter på området är reglerade, ska förpliktas att inleda samtrafik med ett visst bestämt pris för samtalsterminering i sökandens mobila nät kan bli föremål för tvistlösning. Däremot kan inte genom tvistlösning fastställas ett pris som en oreglerad operatör har rätt att ta ut.
Barablu Mobile Scandinavia Ltd (Barablu) och TeliaSonera AB (TeliaSonera) hade förhandlat om samtrafik men inte kommit överens om vilket pris som skulle gälla för samtalsterminering i Barablus mobila nät.
Barablu begärde att Post- och telestyrelsen (PTS) skulle utöva tillsyn mot TeliaSonera. PTS fann i sitt tillsynsärende bland annat att Barablus begärda pris, 149 öre per minut, inte utgjorde en rimlig begäran och att TeliaSoneras vägran att tillgodose Barablus begäran om att bedriva samtrafik varit förenligt med lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation (LEK) och det skyldighetsbeslut som meddelats TeliaSonera den 6 juli 2004. Den 27 mars 2007 avskrev PTS tillsynsärendet från vidare handläggning.
Barablu ansökte därefter om tvistlösning enligt 7 kap. 10 § LEK och yrkade bl.a. att PTS skulle förplikta TeliaSonera att omedelbart inleda samtrafik på visst närmare angivet sätt och att priset för samtalsterminering i Barablus nät skulle bestämmas till i första hand 149 öre per minut och i andra hand till det högsta pris som är rimligt.
PTS anförde i beslut den 4 juli 2007 bl.a. följande. Tvistlösningsförfarandet i    7 kap. 10 § LEK gäller endast sådana frågor som härrör ur skyldigheter som följer av lagen eller föreskrifter, tillståndsvillkor eller beslut om förpliktelse som meddelats med stöd av lagen. PTS har enligt 8 kap. 6 § LEK beslutat om särskilda skyldigheter för TeliaSonera, såsom utgörande ett företag med betydande inflytande, på den svenska marknaden för samtalsterminering i individuella allmänna mobilnät. Motsvarande beslut saknas för Barablu. PTS har därmed inte ålagt Barablu några skyldigheter. Detta medför att Barablu för närvarande är en oreglerad operatör. -  PTS saknar därför behörighet att, inom ramen för tvistlösningsförfarandet, fastställa vilket termineringspris Barablu får ta ut av TeliaSonera för terminering i sitt mobila nät. På grund därav och då övriga avtalsvillkor inte ansågs tvistiga avvisade PTS Barablus talan om tvistlösning.
Barablu överklagade PTS beslut.
Länsrätten i Stockholms län (2007-12-06, ordförande Cooke) yttrade: Under PTS handläggning av det aktuella ärendet har det klarlagts att den enda fråga som är tvistig mellan parterna är frågan om vilket pris Barablu får ta ut av TeliaSonera för terminering av samtal i Barablus nät. Länsrätten delar PTS bedömning att Barablus talan om tvistlösning därmed har avsett prisreglering. Barablu är en så kallad oreglerad operatör. Som PTS funnit innebär detta att Barablu över huvud taget inte omfattas av någon skyldighet vars innebörd PTS och de allmänna förvaltningsdomstolarna är behöriga att pröva inom ramen för ett tvistlösningssförfarande. PTS saknar därför behörighet att inom ramen för ett tvistlösningsförfarande fastställa vilket termineringspris Barablu får ta ut av TeliaSonera för terminering i sitt mobila nät. Överklagandet avslås.
Barablu överklagade länsrättens dom till kammarrätten.
PTS och TeliaSonera bestred bifall till överklagandet.
Barablu anförde bl.a följande. Det är i och för sig korrekt att Barablu inte är en operatör med betydande inflytande på ifrågavarande marknad, s.k. SMP-operatör, som ålagts skyldigheter enligt 4 kap. 4 § LEK. Det finns emellertid en rad andra skyldigheter i lagen som gäller för alla anmälda operatörer och kan åläggas dem, dvs. även operatörer som inte utsetts till SMP-operatör, exempelvis när det gäller förhandlingsskyldighet och att bedriva samtrafik mot marknadsmässig ersättning. PTS har härvid möjlighet (och skyldighet) att meddela beslut för att säkerställa att målen med regelverket uppnås. Med stöd av 4 kap. 3 § LEK får PTS införa skyldigheter för företag som kontrollerar tillträde till slutanvändare om parterna försökt men inte lyckats träffa avtal på marknadsmässiga villkor. Frågan om vilken termineringsersättning TeliaSonera har att erlägga till Barablu för terminering i Barablus mobilnät är en fråga om en skyldighet som kan grundas på lagen och därmed kan och ska, sedan parterna förhandlat men inte lyckats komma överens, avgöras av PTS inom ramen för begärd tvistlösning. - Det måste vara möjligt för Barablu att få sin sak rättsligt prövad, när nu bolaget bedriver verksamhet här i landet, och det gemensamma Europiska regelverket inom området för elektronisk kommunikation syftar till att möjliggöra detta och därmed också inrymma reella möjligheter att realisera sin verksamhet och tillgång till rättslig prövning. Detta torde även följa av regler om ”access to justice” i Europakonventionen.
Kammarrätten i Stockholm (2008-07-02, Jackson, Trägård och Leblanc, referent, samt de särskilda ledamöterna Cooper och Martin) yttrade:     7 kap. 10 § första stycket LEK hade vid tidpunkten för PTS beslut följande lydelse. Uppkommer det en tvist mellan dem som tillhandahåller elektroniska kommunikationsnät eller kommunikationstjänster eller tillhörande tjänster i fråga om skyldigheter som följer av denna lag eller av föreskrifter, tillståndsvillkor eller beslut om förpliktelser som meddelats med stöd av lagen, får en part hänskjuta tvisten för avgörande av tillsynsmyndigheten.
PTS har den 6 juli 2004 beslutat om särskilda skyldigheter för TeliaSonera. TeliaSonera ska bl.a. tillgodose varje rimlig begäran om att bedriva samtrafik, innefattande originering, terminering och förmedling (punkten 1). Detta innebär bl.a. en skyldighet att träffa avtal om samtrafik och att ombesörja att samtrafiken faktiskt fungerar (punkten 1.1 i bilagan till beslutet). Bolaget förpliktades också att tillämpa kostnadsredovisningsmetoden Long Run Incremental Cost (LRIC) vid sin prissättning (punkten 6).  Ett avslag på en begäran om samtrafik måste enligt beslutet grunda sig på objektiva kriterier (punkten 1.9 i bilagan till beslutet).
Barablu har inte ålagts några motsvarande skyldigheter med stöd av LEK.
I tvistlösningsärendet har Barablu yrkat bl.a. att PTS skulle förplikta TeliaSonera att omedelbart inleda samtrafik på visst närmare angivet sätt och att priset för samtalsterminering i Barablus nät skulle bestämmas till i första hand 149 öre per minut och i andra hand till det högsta pris som är rimligt.
Barablu har bl.a. gjort gällande att bolagets begäran om tvistlösning kunnat tas upp till prövning av PTS, eftersom bolaget kunnat åläggas skyldigheter med stöd av bestämmelserna i 4 kap. 3 § LEK.
Det är emellertid en förutsättning för tvistlösning enligt 7 kap. 10 § LEK att tvisten rör en skyldighet som är beslutad av PTS eller följer direkt av vissa angivna författningar. Någon sådan skyldighet åligger inte Barablu i fråga om terminering. Det saknas därför förutsättningar för att på denna grund ta upp frågan om tvistlösning vad avser Barablus termineringspriser.
Tvisten mellan TeliaSonera och Barablu har även avsett tillämpningen av TeliaSoneras skyldighet att tillgodose varje rimlig begäran om att bedriva samtrafik, innefattande originering, terminering och förmedling, med den som tillhandahåller eller avser att tillhandhålla allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster. PTS har att pröva tvister som uppkommer på grund av denna skyldighet. Det har således funnits förutsättningar för att pröva om TeliaSonera haft rätt att vägra tillgodose Barablus framställda begäran om samtrafik på grund av att denna inte varit rimlig. Begäran om en sådan prövning omfattas av Barablus förstahandsyrkande i tvistlösningsärendet hos PTS. Kammarrätten finner med hänsyn härtill att PTS inte borde ha avvisat begäran om tvistlösning på den av underinstanserna angivna grunden.
I kammarrätten har framkommit att avtal om samtrafiken mellan TeliaSonera och Barablu i det tidigare omtvistade avseendet numera gäller. Skäl för tvistlösning kvarstår således inte. Målet ska därför avskrivas från vidare handläggning.
Kammarrättens avgörande. Kammarrätten avskriver målet.