Miljösanktionsavgift ----- Borrning av ett nytt brunnshål för bergvärme är en sådan väsentlig del av inrättandet av en värmepumpsanläggning att åtgärden är att jämställa med en nyanläggning. Det var därför korrekt av tillsynsmyndigheten att ta ut en miljösanktionsavgift för fastighetsägarens underlåtenhet att anmäla åtgärden.
ÖVERKLAGAT AVGÖRANDEVäxjö tingsrätts, miljödomstolen, dom 2011-04-27 i mål nr M 200-11, se bilaga A
MOTPARTA.N.
Mark- och miljööverdomstolen upphäver miljödomstolens dom och fastställer Miljönämndens i Jönköping kommun beslut 2010-12-30, Dnr 2010-4669, att påföra A.N. miljösanktionsavgift om 1 000 kr.
Miljönämnden i Jönköpings kommun (miljönämnden) har yrkat att Mark- och miljööverdomstolen ska fastställa miljönämndens beslut.
A.N. har delgivits föreläggande att yttra sig men inte hörts av.
Miljönämnden har utvecklat sin talan och i huvudsak anfört följande. Vidtagna åtgärder är i huvudsak desamma som när en värmepump ska inrättas för första gången, dvs. installation av värmepump samt borrande av energibrunn. Skillnaden är att det tidigare funnits bergvärme på fastigheten. Syftet med anmälan är att myndigheten ska kunna reagera om planerna strider mot miljöbalkens bestämmelser. Att ställa krav på anmälan vid större underhålls- och reparationsarbeten är motiverat med hänsyn till miljöbalkens hänsynsregler, att ett nytt borrhål kan medföra påverkan på miljön samt att åtgärden är lika omfattande som en nyinstallation med de risker som det innebär för miljön och människors hälsa.
Mark- och miljööverdomstolen har att ta ställning till om de åtgärder som A.N. har vidtagit är av sådant slag att de omfattas av krav på anmälan enligt 17 § förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd (FMH) och om miljösanktionsavgift därför ska utgå för hennes underlåtenhet att anmäla åtgärderna.
Enligt 17 § FMH är det förbjudet att utan anmälan till den kommunala nämnden inrätta en värmepumpsanläggning för utvinning av värme ur mark, ytvatten eller grundvatten.
Av handlingarna i målet framgår att A.N. haft problem med sin värmepumpsanläggning och att hon därför kontaktat ett rörföretag som försökt reparera anläggningen. Det konstaterades dock att det inte var fel på värmepumpen varför ett brunnsborrningsföretag kontaktades. Av brunns- och borrprotokoll framgår att ett 190 meter djupt hål borrats.
Borrning av ett nytt brunnshål är enligt Mark- och miljööverdomstolen ur ett miljöperspektiv en sådan väsentlig del av inrättandet av en värmepump att åtgärden är att jämställa med en nyanläggning (jfr Mark- och miljööverdomstolens dom den 12 mars 2010 i mål M 5369-09). A.N. har således vidtagit en anmälningspliktig åtgärd utan att först anmäla detta till den kommunala nämnden. Miljösanktionsavgift ska därför som huvudregel betalas. Av 30 kap. 2 § miljöbalken framgår att miljösanktionsavgift ska tas ut även om överträdelsen inte har skett uppsåtligen eller av oaktsamhet. Vad A.N. har anfört om att hon antagit att det rört sig om en reparation samt att entreprenören borde ha gjort en anmälan alternativt upplyst henne om anmälningsplikten, är inte en sådan grund som medför att skyldighet att betala miljösanktionsavgift är oskälig.
A.N. ska därför påföras miljösanktionsavgift enligt miljönämndens beslut. Miljödomstolens dom ska upphävas och miljönämndens beslut fastställas.
Domen får enligt 5 kap. 5 § lagen (2010:921) om mark- och miljödomstolar inte överklagas.
I avgörandet har deltagit hovrättsråden Gordon och Rodriguez, tekniska rådet Turner samt t.f. hovrättsassessorn Lewis, referent. Domen är enhällig.
Föredragande har varit Moore.
Miljödomstolen upphäver beslutet om miljösanktionsavgift.
Miljönämnden har beslutat att påföra AN en miljösanktionsavgift om 1 000 kronor för att ha inrättat en värmepumpsanläggning på fastigheten XX 5 utan att ha gjort en anmälan.
YRKANDEN M.M.
AN har överklagat och yrkat att miljösanktionsavgift inte ska utgå samt anfört bl.a. följande. Fastigheten hade en befintlig bergvärmeanläggning vars värmepump inte fungerade på grund av de rör som leder till anläggningen. En professionell entreprenör anlitades för att byta dessa och hon anser därmed att utförandet var ett reparationsarbete. Hon antog även att entreprenören skulle anmäla arbetet alternativt underrätta henne om anmälan till kommunen.
Miljönämnden vidhåller det fattade beslutet och tillägger att fastighetsägaren är ansvarig för de åtgärder som vidtas på sin fastighet. Beslut om miljösanktionsavgift riktas därför till fastighetsägaren.
Den tillämpliga lagstiftningen är återgiven i miljönämndens beslut.
Av redovisade lagrum i miljönämndens beslut framgår det att tillsynsmyndigheten ska besluta om miljösanktionsavgift om värmepumpanläggning inrättas utan anmälan till den kommunala nämnden.
Miljööverdomstolen har i dom den 12 mars 2010, mål M 5369-09, konstaterat att en ändring av en avloppsanläggning kan jämställas med en nyanläggning och ska anses inrättad om ändringen avser viktiga funktioner.
AN har anfört att hon inte har inrättat någon värmepumpsanläggning utan endast reparerat den befintliga anläggningen. Till kommunen har dock inlämnats ett brunns- och borrprotokoll. Det framkommer inte entydigt i målet om installationen eller reparationen har medfört sådana ändringar av anläggningen som kan anses vara av nyanläggningskaraktär. Det ankommer på nämnden att styrka att förutsättningar för att påföra miljösanktionsavgift föreligger. Utifrån utredningen i målet är det inte styrkt att AN har inrättat en värmepumpsanläggning utan anmälan.
Grund att påföra miljösanktionsavgift har därmed inte visats föreligga.
Överklagande senast den 18 maj 2011. Prövningstillstånd krävs.
I detta avgörande har deltagit rådmannen Davis, ordförande, och mil-jörådet Bowman. Målet har handlagts av beredningsjuristen Shannon.
I domstolens avgörande har deltagit rådmannen Jones, ordförande, och miljörådet Liu samt de sakkunniga ledamöterna Cole och Stewart.