Nya omständigheter i mål om verkställighet enligt 21 kap. föräldrabalken ej grund för resning såvitt avser ersättningsskyldighet för rättegångskostnader / Avslag (nya omständigheter i mål om verkställighet enligt 21 kap. föräldrabalken ej grund för resning såvitt avser ersättningsskyldighet för rättegångskostnader) / Nya omständigheter i mål om verkställighet enligt 21 kap. föräldrabalken ej grund för resning såvitt avser ersättningsskyldighet för rättegångskostnader (avslag)
Not 558. Ansökan av Leonard och Morton om resning i mål om verkställighet enligt 21 kap.föräldrabalken såvitt avser fördelning av rättegångskostnader. - Makarna Leonard och Pearson barn Goodman, Williams och Page, omhändertogs för samhällsvård enligt barnavårdslagen (1960:97) i september 1980. Samhällsvården övergick den 1 januari 1982 till vård enligt lagen (1980:621) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU). Kammarrätten i Göteborg beslutade i dom den 16 februari 1987 att vården av Goodman skulle upphöra. I dom den 18 juni 1987 beslutade Regeringsrätten att även vården av Williams, som var familjehemsplacerad hos makarna Wilkinson och Brady i Näsviken, och vården av Page, som var familjehemsplacerad hos makarna Lee och Young i Ljusne, skulle upphöra. I beslut den 23 juni 1987 förbjöd Sociala distriktsnämnden i Martinez med stöd av 28 § socialtjänstlagen (1980:620) i paragrafens dåvarande lydelse makarna Leonard och Morton att tills vidare ta Williams och Page från deras resp. familjehem. Makarna Leonard och Morton besvärade sig, men vare sig Länsrätten i Göteborgs och Bohus län eller Kammarrätten i Göteborg biföll besvären. Regeringsrätten begränsade dock flyttningsförbudet till att gälla till och med den 30 juni 1989 i dom den 30 maj 1988. Medan process om frågan om flyttningsförbud ännu pågick yrkade makarna Leonard och Morton med stöd av 21 kap. 7 § föräldrabalken i dess dåvarande lydelse att Williams och Page skulle överflyttas till dem. Länsrätten i Gävleborgs län avslog emellertid i domar den 15 mars 1988 dessa yrkanden. Vidare förpliktade länsrätten makarna Leonard och Morton att såsom förlorande parter solidariskt ersätta dels Wilkinson och Rhodes L:s rättegångskostnader, dels Carroll rättegångskostnader. Kammarrätten i Sundsvall ändrade i dom den 11 juli 1988 ej länsrättens domar. Kammarrätten förpliktade i stället makarna Leonard och Morton att solidariskt ersätta Wilkinson och Copeland samt Carroll rättegångskostnader i kammarrätten. Kammarrättens dom vann laga kraft i och med att Regeringsrätten i beslut den 23 september 1988 ej meddelade prövningstillstånd. - Valentine och Morton ansökte om resning och anförde bl.a. följande. De skulle ha fått bifall till sin verkställighetsbegäran och skulle inte ha ålagts att betala motparternas rättegångskostnader om de omständigheter som grundade resningsansökan varit kända. Vid tiden för verkställighetsmålens handläggning i Länsrätten i Gävleborgs län, Kammarrätten i Sundsvall och Regeringsrätten stod fosterfadern Brady under åtal vid Hudiksvalls tingsrätt för sexuellt utnyttjande av en annan fosterdotter. Fostermodern Bell, som opererats för cancer, hade en dålig överlevnadsprognos - hon avled i november 1992 - och Brady var varken kapabel eller villig att vara ensamstående fosterfar. Makarna Lee och Young hade envist fortsatt att förhindra umgänge mellan Page och hans föräldrar. Beslutet att Leonard och Morton skulle behöva betala motparternas rättegångskostnader var helt orimligt och borde undanröjas i samband med ändring av Kammarrättens i Sundsvall dom i sakfrågan. I stället borde fosterföräldrarna åläggas att ersätta deras rättegångskostnader. - Regeringsrätten (1994-10-11, Mueller, Allen, Rogers, Johnson, Harrell): Skälen för Regeringsrättens avgörande. Brady har varit åtalad för bl.a. sexuellt utnyttjande av underårig. Åtalet ogillades emellertid av Hudiksvalls tingsrätt i dom den 11 november 1986. Åklagaren överklagade domen men återkallade härefter sin talan. Hovrätten för Nedre Norrland avskrev därför i beslut den 5 november 1987 målet. - Vid angivna förhållanden och då vad makarna Leonard och Morton i övrigt anfört inte utgör skäl för resning kan ansökan inte bifallas. - Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten avslår ansökningen. (fd I 1994-09-21, Lee)