Fråga, vid bestämmande av ersättning till offentlig försvarare i mål där brottmålstaxan inte var tillämplig, huruvida den offentlige försvararens arbetsinsats bort begränsas till följd av att den tilltalade själv visat stor aktivitet i rättegången (I och II). Av offentlig försvarare i samma mål under lunchpauser i huvudförhandlingen utfört arbete i målet har ansetts påkallat och därför ersättningsgillt (I).
De nedan under I och II refererade målen avser ersättning till två offentliga försvarare för biträde som de i HovR lämnat i ett brottmål mot flera tilltalade rörande allvarlig ekonomisk brottslighet.
Stockholms TR dömde d 29 mars 1985 A.F., som var verkställande direktör i ett större bolag, för grov förskingring, bestickning och mutbrott till fängelse 3 år. Advokaten C.E.L. tillerkändes såsom offentlig försvarare för A.F. av TR:n ersättning av allmänna medel med yrkande 178 965 kr, varav 164 755 kr avsåg arbete.
A.F. fullföljde talan i Svea HovR och yrkade frikännande eller, i andra hand, straffnedsättning. Åklagaren yrkade efter anslutningsvad att straffet skulle skärpas. C.E.L. yrkade ersättning av allmänna medel för sitt biträde åt A.F. i HovR:n med 108 350 kr, varav 98 490 kr avsåg arbete.
I sin kostnadsräkning angav C.E.L. arbetstiden till totalt 298 timmar, varav tid för huvudförhandlingen angavs till 120 timmar fördelade på 32 dagar, och övrig arbetstid upptogs till 178 timmar, uppdelade enligt följande med reservation för smärre avvikelser: Sammanträden med A.F., därvid praktiskt taget undantagslöst lunchrasten använts, 94 timmar, eget arbete 76 timmar, inställelse vid polisförhör 2 timmar och telefonsamtal 6 timmar. I den slutliga kostnadsräkningen lämnade C.E.L. följande redogörelse för det arbete som utförts under den uppgivna tiden 178 timmar: I ärendet har i huvudsak förekommit följande: Ingående genomgång av TR:ns dom; närvaro vid polisförhör vid två tillfällen; fortlöpande kontakter med A.F. genom täta besök och telefonsamtal; sammanträde med medpart och ombud; förnyad genomgång av förundersökningsprotokoll och övrigt utredningsmaterial; telefonsamtal med rätten, polisen och åklagaren; målets förberedande till huvudförhandling dels genom eget arbete och dels i samråd med A.F..
Dessutom hade C.E.L. i en tidigare räkning, i samband med att förskott begärdes, lämnat följande mera detaljerade uppgifter rörande det dittills utförda arbetet med undantag för själva huvudförhandlingen: Noggrann genomgång av TR:ns omfattande dom; upprättande av vadeinlaga med genmäle; målets förberedande till huvudförhandling i HovR:n, vilket föranlett genomgång i tillämpliga delar av förundersökningsprotokollet samt kontroll av olika uppgifter; inställelse vid polisförhör vid två tillfällen; före huvudförhandlingen har förekommit 12 sammanträden med A.F. samt ett flertal telefonsamtal.
HovR:n (hovrättslagmannen Wallace, hovrättsråden Knight och Pena, adj led Chase samt nämndemännen Davis, Ellis och Massey) ändrade i dom d 13 dec 1985 TR:ns dom mot A.F. på det sättet att åtalet enligt åtalspunkt 6 för grovt mutbrott ogillades och A.F. dömdes för grov förskingring och bestickning till fängelse 2 år. Beträffande försvararkostnaderna anförde HovR:n i sin dom, varvid ersättningarna till C.E.L. och advokaten B.M., se under II, som var offentlig försvarare åt direktören Hendrix, behandlades i ett sammanhang: Målet i HovR:n har i allt väsentligt rört samma omständigheter som vid TR:n. Annat än sedvanligt förberedelsearbete inför huvudförhandlingen har inte varit påkallat. Det förhållandet att de tilltalade själva varit väl insatta i målet och aktivt deltagit i rättegången har minskat behovet för försvararna att förbereda sig till de olika rättegångsdagarna. Det samråd som har skett med klienterna under lunchpauser i förhandlingen bör inte ersättas som arbete. Själva huvudförhandlingen har tagit 142 timmar i anspråk. B.M. och C.E.L. får därför anses skäligen gottgjorda med ersättning motsvarande 200 timmars arbete. Därutöver skall de erhålla begärd ersättning för tidsspillan och utlägg.
C.E.L. tillerkändes ersättning av allmänna medel med 76 860 kr, varav 67 000 kr för arbete, vilket innebar en nedsättning av yrkat belopp med 31 490 kr.
C.E.L. anförde besvär och yrkade bifall till sitt i HovR:n framställda arvodesyrkande.
Domstolsverket bestred ändringsyrkandet.
Målet avgjordes efter föredragning.
Föredraganden, RevSekr Fröding, hemställde i betänkande att HD måtte meddela följande beslut: Skäl. C.E.L. har som grund för sitt ändringsyrkande anfört bl a: HovR:n förefaller ha den uppfattningen att, om klienten är intellektuellt välutrustad och kunnig på sitt område, detta skulle vara till hjälp för uppdragets utförande och göra detta mindre tidsödande. Förhållandet torde ej sällan vara det motsatta. En intellektuellt väl utrustad klient ställer regelmässigt större anspråk på advokaten och har ofta egna idéer om uppdragets utförande. I kostnadsräkningen har tiden för huvudförhandlingen i HovR:n av misstag angivits till 120 timmar i stället för 142 timmar. Med hänsyn till att av de 32 huvudförhandlingsdagarna lunch förekommit ca 26 dagar och därvid minst ca 16 timmar utnyttjats för arbete i målet i form av överläggningar med klienten bör åtminstone ca 35 timmar räknas honom tillgodo.
Domstolsverket har, såvitt gäller ersättning för arbete under lunchpaus, anfört att det är naturligt att försvararen och klienten under den gemensamma lunchen samtalar om målet samt att i de fall där brottmålstaxan är tillämplig normal måltidspaus inte utgör ersättningsgill tidsspillan. - Beträffande antalet huvudförhandlingstimmar torde C.E.L. inte nu kunna begära ersättning för sådant som inte yrkats i HovR:n innan förhandlingen avslutades där.
Offentlig försvarare har enligt 21 kap 10 § RB rätt till skälig ersättning av allmänna medel för arbete som uppdraget krävt. Vid bedömningen av vad som är skäligt arvode skall enligt lagrummet uppdragets art och omfattning beaktas. Hänsyn skall också tas till andra omständigheter av betydelse såsom den skicklighet och den omsorg med vilka uppdraget har utförts samt den tid som har lagts ner på uppdraget.
Det mål vari C.E.L. förordnats till offentlig försvarare för A.F. har avsett åtal för allvarlig ekonomisk brottslighet. Målet har varit av stor omfattning och huvudförhandlingen i HovR:n har pågått under lång tid. Ny bevisning har successivt åberopats under förhandlingen. De tilltalade har varit högre tjänstemän med ansvarsfulla befattningar inom de företag som varit aktuella i målet.
Någon anledning att ifrågasätta riktigheten av vad C.E.L. anfört därom att försvaret av A.F. krävt mera än sedvanligt förberedelsearbete inför och under rättegången i HovR:n föreligger inte. Skäl för nedsättning av den begärda ersättningen på den grund att målet skulle ha krävt endast sedvanligt förberedelsearbete föreligger därför inte.
Vad gäller ersättning för arbete under lunchtid får det anses naturligt att försvarare och klient under rättegången i ett mål av ifrågavarande omfattande beskaffenhet använder även måltidspauser för konferenser om målet och försvararuppdragets fullgörande. C.E.L. bör, såsom yrkats i kostnadsräkningen, anses berättigad till ersättning för sådant arbete.
Sammanfattningsvis skall C.E.L:s ändringsyrkande bifallas.
HD:s avgörande. HD tillerkänner C.E.L. ytterligare ersättning av allmänna medel för försvaret av A.F. i HovR:n med 31 490 kr för arbete. Denna kostnad skall stanna på statsverket.
HD (JustR:n Sanchez, Brandt, referent, Phillips, Deleon och Herrera) fattade följande slutliga beslut:
Skäl. C.E.L. har till stöd för sitt ändringsyrkande anfört bl a: HovR:n förefaller ha den uppfattningen att, om klienten är intellektuellt välutrustad och kunnig på sitt område, detta skulle vara till hjälp för uppdragets utförande och göra detta mindre tidsödande. Förhållandet torde ej sällan vara det motsatta. En intellektuellt väl utrustad klient ställer regelmässigt större anspråk på advokaten och har ofta egna idéer om uppdragets utförande. I kostnadsräkningen har tiden för huvudförhandlingen i HovR:n av misstag angivits till 120 timmar i stället för 142 timmar. Med hänsyn till att av de 32 huvudförhandlingsdagarna lunch förekommit ca 26 dagar och därvid minst ca 16 timmar utnyttjats för arbete i målet i form av överläggningar med klienten bör åtminstone ca 35 timmar räknas honom tillgodo. - Under tiden d 22 maj-d 5 nov 1985 hade C.E.L. 17 besök av A.F. på sitt kontor, vilka besök varierade i längd mellan 1,5 och 8 timmar. Alla dessa besök var nödvändiga för målets förberedande. Han har trott att HovR:n utan särskilt påpekande skulle förstå att detta mål har varit mer krävande än normalt. Även målets vikt och betydelse för klienten måste beaktas. Åtalspunkten 6, där A.F. i HovR:n hade särskild framgång, krävde ingående förberedelser.
Domstolsverket har i avgiven förklaring allmänt erinrat om uttalanden av departementschefen i prop 1981/82:28 s 16 om att ofullständighet och otydlighet i kostnadsräkning skall gå ut över den som begär ersättning samt att större krav bör ställas på arbetsredogörelsen när ärendet varit omfattande och det begärda arvodet högt och särskilt när det gäller sådana delar av biträdets arbete som domstolen inte själv vid en förhandling eller på annat sätt kan bilda sig en uppfattning om. Domstolsverket har vidare framhållit bl a: Det ifrågasätts inte att C.E.L. lagt ner den tid på uppdraget som han uppgett i sin räkning. Uppdraget har varit omfattande. Men under huvudförhandlingen, som pågått i åtskilliga dagar, under vilka C.E.L. varit närvarande, har HovR:n kunnat bilda sig en mycket god uppfattning om C.E.L:s arbetsinsatser i målet. Det är mot den bakgrunden som HovR:n funnit att uppdraget skäligen inte bort kräva en så omfattande tidsåtgång som C.E.L. angett. De till talades insatser i rättegången och försvararnas agerande måste bedömas från fall till fall. HovR:n har funnit att de tilltalades agerande i detta mål varit sådant att försvararnas behov av förberedelse minskat. Vad som anförts i besvärsinlagan bör inte föranleda att HovR:ns uppfattning frångås. - I fråga om ersättning för arbete under lunchpaus är det naturligt att försvararen och klienten samtalar om målet under den gemensamma lunchen. Ersättning för detta bör ej utgå. I de fall där brottmålstaxan är tillämplig utgör normal måltidspaus inte ersättningsgill tidsspillan. - C.E.L. torde inte i HD kunna begära ersättning för flera huvudförhandlingstimmar än vad som yrkades i HovR:n, innan förhandlingen avslutades där.
Offentlig försvarare har enligt 21 kap 10 § RB rätt till skälig ersättning av allmänna medel för arbete som uppdraget krävt. Vid bedömningen av vad som är skäligt arvode skall enligt lagrummet uppdragets art och omfattning beaktas. Hänsyn skall också tas till andra omständigheter av betydelse såsom den skicklighet och den omsorg med vilka uppdraget har utförts samt den tid som har lagts ner på uppdraget.
Till en början är att notera att huvudförhandlingen omfattat en förhandlingstid av 142 timmar enligt uppgift i HovR:ns dom. C.E.L. har varit närvarande hela denna tid. Tiden bör därför i sin helhet beaktas inom ramen för C.E.L:s i HovR:n framställda yrkande, oavsett att C.E.L. själv i sin kostnadsräkning i HovR:n av misstag angivit en kortare förhandlingstid.
Vid bedömningen av det arbete som C.E.L. lagt ner på målet utom rätta är utgångspunkten med domstolsverkets inställning att C.E.L. arbetat den tid han uppgett. Det enda som ifrågasätts är om uppdraget krävt denna arbetsinsats.
Målet har avsett åtal för allvarlig ekonomisk brottslighet och varit av stor omfattning. C.E.L. företrädde visserligen A.F. som offentlig försvarare redan i TR:n. Likväl har huvudförhandlingen i HovR:n uppenbarligen krävt främst fortlöpande repetition av materialet och förberedelse inför förnyad och ny bevisupptagning. Det framstår som klart att målet med hänsyn till A.F:s ansvarsfulla ställning inom det företag där han var anställd varit av utomordentlig betydelse för hans fortsatta möjligheter i yrkeslivet. Det är därför naturligt att Hogan varit mycket aktiv i rättegången. Just med hänsyn till målets stora betydelse för A.F. personligen saknas emellertid anledning att ifrågasätta riktigheten av C.E.L:s påstående att A.F:s aktivitet inte medfört någon begränsning av C.E.L:s eget förberedelsearbete. Det får i stället anses sannolikt att försvaret av A.F. i ett så invecklat mål som det här är fråga om krävt mer än sedvanligt förberedelsearbete. C.E.L:s uppgifter härom får godtas även om arbetsredogörelserna i räkningarna för arbetet utom rätta får anses vara väl kortfattade med hänsyn till arbetets omfattning och storleken av det yrkade arvodet.
Anledning saknas att ifrågasätta att det arbete C.E.L. utfört under lunchpauser i huvudförhandlingen i form av överläggningar med klienten varit påkallat för ett effektivt försvar i målet. Ersättning för sådant arbete bör därför utgå.
På grund av det sagda bör C.E.L. tillerkännas i HovR:n yrkad ersättning för försvaret av A.F..
HD:s avgörande. HD tillerkänner C.E.L. ytterligare ersättning av allmänna medel för försvaret av A.F. i HovR:n med 31 490 kr för arbete. Denna kostnad skall stanna på statsverket.
Genom den under I omnämnda domen d 29 mars 1985 dömde Stockholms TR L.W., som tillhörde ledningen för ett större företag, för häleri, grov förskingring och mutbrott till fängelse 3 år. Hans offentlige försvarare B.M. tillerkändes av TR:n ersättning av allmänna medel med 190 320 kr, varav 174 430 kr för arbete i enlighet med vad som yrkats.
L.W. fullföljde talan i Svea HovR och yrkade frikännande eller, i andra hand, straffnedsättning. Åklagaren yrkade efter anslutningsvad att straffet skulle skärpas. B.M. yrkade ersättning av allmänna medel för sitt biträde åt Hendrix i HovR:n med 107 220 kr, varav 96 480 kr för arbete.
I två kostnadsräkningar angav B.M. arbetstiden till totalt 288 timmar, varav ca 144 timmar angavs belöpa på huvudförhandlingen. För resterande 144 timmar lämnade B.M. i de båda räkningarna följande redogörelse: Arvode för biträde som offentlig försvarare åt Hendrix, innefattande genomgång av TR:ns dom, överläggningar med Hendrix, Martinez, Hogan jämte försvarare angående överklagande, upprättande av vadeinlaga och efterföljande kontakter med HovR:n, kompletterande av vadeinlaga m m; förberedelser för huvudförhandling i HovR:n innefattande detaljerad genomgång av TR:ns dom tillsammans med L.W., särskild utredning och genomgång av den rättsliga situationen såsom den redovisats i TR:ns domskäl, genomgång av vittnesmål och övrig bevisning samt av kompletterande förundersökningsmaterial ävensom närvaro vid polisförhör d 4 sept 1985; (Under tiden d 29 mars 1985 t o m d 8 sept 1985 totalt ca 68 arbetstimmar); härutöver fortlöpande kontakter och samtal med Hendrix samt C.E.L. och Hogan omfattande i sept ca 14 timmar; 62 tim för genomgång samt förberedelse för plädering, rättsutredning, konferenser med L.W. och C.E.L. m m.
HovR:n (i ersättningsfrågan enhällig i den under I angivna sammansättningen) ändrade TR:ns dom mot L.W. på det sättet att åtalet för grov förskingring och grovt häleri ogillades och L.W. dömdes för mutbrott till fängelse 10 mån. Beträffande HovR:ns dom rörande försvararkostnaderna hänvisas till redogörelsen under I. B.M. tillerkändes ersättning av allmänna medel med 77 740 kr, varav 67 000 kr för arbete, vilket innebar en nedsättning av yrkat belopp med 29 480 kr.
B.M. anförde besvär och yrkade bifall till sitt i HovR:n framställda arvodesyrkande.
Domstolsverket bestred ändringsyrkandet.
Målet avgjordes efter föredragning.
Föredraganden, RevSekr Fröding, hemställde i betänkande att HD måtte meddela följande beslut: Skäl. B.M. har som grund för sitt ändringsyrkande anfört bl a att en tilltalad, som är intellektuellt och utbildningsmässigt välutrustad, vanligen kräver betydligt mer i förberedelsearbete före och under rättegången i form av frågor och utredningsarbete kring förundersökning, vittnesmål m m, än andra tilltalade.
Offentlig försvarare har enligt 21 kap 10 § RB rätt till skälig ersättning av allmänna medel för arbete som uppdraget krävt. Vid bedömningen av vad som är skäligt arvode skall enligt lagrummet uppdragets art och omfattning beaktas. Hänsyn skall också tas till andra omständigheter av betydelse såsom den skicklighet och den omsorg med vilka uppdraget har utförts samt den tid som har lagts ner på uppdraget.
Det mål vari B.M. förordnats till offentlig försvarare för Hendrix har avsett åtal för allvarlig ekonomisk brottslighet. Målet har varit av stor omfattning och huvudförhandlingen i HovR:n har pågått under lång tid. Ny bevisning har successivt åberopats under förhandlingen.
De tilltalade har varit högre tjänstemän med ansvarsfulla befattningar inom de företag som varit aktuella i målet. Någon anledning att ifrågasätta riktigheten av vad B.M. anfört därom att försvaret av Hendrix krävt mera än sedvanligt förberedelsearbete inför och under rättegången i HovR:n föreligger inte. Den av B.M. angivna tidsåtgången skall därför godtas och B.M. tillerkännas yrkad ersättning.
HD:s avgörande. HD tillerkänner B.M. ytterligare ersättning av allmänna medel för försvaret av Hendrix i HovR:n med 29 480 kr för arbete. Denna kostnad skall stanna på statsverket.
HD (JustR:n Sanchez, Brandt, referent, Phillips, Deleon och Herrera) fattade följande slutliga beslut:
Skäl. B.M. har till stöd för sitt ändringsyrkande åberopat bl a: I motsats till vad HovR:n antagit har det förhållandet varit synnerligen påtagligt i förevarande brottmål att en tilltalad, som är intellektuellt och utbildningsmässigt välutrustad, kräver mer i förberedelsearbete före och under rättegången än andra klienter. Vidare har i målet kompletterande förundersökning pågått parallellt med huvudförhandlingen och ny bevisning successivt införts i målet. En särskild insats från B.M:s sida har också krävts till följd av att rättegången för L.W. medfört stora psykiska påfrestningar.
Domstolsverket har i avgiven förklaring allmänt erinrat om uttalanden av departementschefen i prop 1981/82:28 s 16 om att ofullständighet och otydlighet i kostnadsräkning skall gå ut över den som begär ersättning samt att större krav bör ställas på arbetsredogörelsen när ärendet varit omfattande och det begärda arvodet högt och särskilt när det gäller sådana delar av biträdets arbete som domstolen inte själv vid en förhandling eller på annat sätt kan bilda sig en uppfattning om. Domstolsverket har vidare framhållit bl a: Det ifrågasätts inte att B.M. lagt ner den tid på uppdraget som han uppgett i sin räkning. Uppdraget har varit omfattande. Men under huvudförhandlingen, som pågått i åtskilliga dagar, under vilka B.M. varit närvarande, har HovR:n kunnat bilda sig en mycket god uppfattning om B.M:s arbetsinsatser i målet. Det är mot den bakgrunden som HovR:n funnit att uppdraget skäligen inte bort kräva en så omfattande tidsåtgång som B.M. angett. De tilltalades insatser i rättegången och försvararnas agerande måste bedömas från fall till fall. HovR:n har funnit att de tilltalades agerande i detta mål varit sådant att försvararnas behov av förberedelse minskat. Vad som anförts i besvärsinlagan bör inte föranleda att HovR:ns uppfattning frångås.
Offentlig försvarare har enligt 21 kap 10 § RB rätt till skälig ersättning av allmänna medel för arbete som uppdraget krävt. Vid bedömningen av vad som är skäligt arvode skall enligt lagrummet uppdragets art och omfattning beaktas. Hänsyn skall också tas till andra omständigheter av betydelse såsom den skicklighet och den omsorg med vilka uppdraget har utförts samt den tid som har lagts ner på uppdraget.
Vid bedömningen av det arbete som B.M. lagt ner på målet utom rätta är utgångspunkten med domstolsverkets inställning att B.M. arbetat den tid han uppgett. Det enda som ifrågasätts är om uppdraget krävt denna arbetsinsats.
Målet har avsett åtal för allvarlig ekonomisk brottslighet och varit av stor omfattning. B.M. företrädde visserligen Hendrix som offentlig försvarare redan i TR:n. Likväl har huvudförhandlingen i HovR:n uppenbarligen krävt främst fortlöpande repetition av materialet och förberedelse inför förnyad och ny bevisupptagning. Det framstår som klart att målet med hänsyn till L.W:s ansvarsfulla ställning inom det företag där han var anställd varit av utomordentlig betydelse för hans fortsatta möjligheter i yrkeslivet. Det är därför naturligt att Hendrix varit mycket aktiv i rättegången. Just med hänsyn till målets stora betydelse för Hendrix personligen saknas emellertid anledning att ifrågasätta riktigheten av B.M:s påstående att L.W:s aktivitet inte medfört någon begränsning av B.M:s eget förberedelsearbete utan tvärtom krävt ytterligare arbetsinsatser av B.M.. Det försvårande av B.M:s arbete som de psykiska påfrestningarna för klienten får antas ha medfört måste också beaktas. Det kan av angivna skäl antas att försvaret av Hendrix krävt betydligt mer än sedvanligt förberedelsearbete. B.M:s uppgifter härom får godtas även om arbetsredogörelserna i räkningarna för arbetet utom rätta får anses vara väl kortfattade med hänsyn till arbetets omfattning och storleken av det yrkade arvodet.
På grund av det sagda bör B.M. tillerkännas i HovR:n yrkad ersättning för försvaret av L.W..
HD:s avgörande. HD tillerkänner B.M. ytterligare ersättning av allmänna medel för försvaret av Hendrix i HovR:n med 29 480 kr för arbete. Denna kostnad skall stanna på statsverket.