Mål om verkställighet enligt 21 kap. föräldrabalken
Not 115. Överklagande av Schultz ang. verkställighet enligt 21 kap.föräldrabalken. - Larson och Schultz hade tillsammans dottern Hoffman, född 1981. Sedan de separerat hade Schultz ensam vårdnaden om dottern. Genom dom i juni 1988 förordnade Örebro tingsrätt att Larson skulle tillerkännas umgängesrätt med Hoffman på vissa närmare angivna tider, bl.a. vart tredje veckoslut från fredag eftermiddag till och med söndag eftermiddag samt två perioder om vardera två sammanhängande veckor varje sommarlov. - Hos länsrätten yrkade Larson att Schultz skulle förpliktas vid vite av 3 000 kr att utlämna Hoffman till honom för umgänge fredagen den 29 maj kl. 16.00 - söndagen den 31 maj 1992 kl. 18.00, måndagen den 15 juni kl. 9.00 - måndagen den 29 juni 1992 kl. 18.00, måndagen den 20 juli kl. 9.00 - måndagen den 3 augusti 1992 kl. 18.00 samt fredagen den 21 augusti kl. 16.00 - söndagen den 23 augusti 1992 kl. 18.00. - Överlämnandet skulle ske vid Willis G:s bostad i Örebro. Larson yrkade vidare att Schultz skulle förpliktas att ersätta honom hans rättegångskostnader i målet. - Schultz medgav yrkad
rättegångskostnader i länsrätten. - Länsrätten i Örebro län (1992-05-22, ordf. Walker) gjorde - efter att ha redogjort för parternas utsagor samt berättelser av tre vittnen - följande bedömning. - Det av Larson åberopade förhållandet att Schultz inte själv varit närvarande vid vissa tillfällen då dottern skulle överlämnas till honom för umgänge utan kommit överens med sin make att vara med innebär inte att hon underlåtit att överlämna flickan. Hennes skäl härtill bör under rådande omständigheter godtagas. I målet är ostridigt att Hoffman befunnit sig med packad väska i makarna G:s lägenhet vid de umgängestillfällen under hösten 1991 som varit aktuella. Enligt länsrättens mening får det genom vittnesbevisning och den i övrigt förebragta utredningen anses visat att Schultz gjort vad på henne ankommit för att förbereda dottern inför umgängestillfällena. Att Hoffman inte velat följa med sin far till dennes hem i Blekinge utan i stället velat umgås med honom i Örebro får, såvitt framgår, tillskrivas det förhållandet att hon känner sig osäker tillsammans med fadern. Orsaken härtill synes vara att hon inte blev hemskjutsad såsom hon önskade av Larson i samband med avslutandet av förra sommarumgänget och att hon känner sig osäker på om han låter henne bo kvar hos modern i Örebro. Eftersom Larson inte kan tänka sig att umgås med dottern i Örebro enligt hennes önskan är frågan i målet om Schultz skall tvinga dottern att följa med honom till Blekinge för helgumgänge och sommarumgänge. Hoffman är 10 1/2 år och omvittnat mogen för sin ålder. När hon efter förra sommarumgänget inte velat följa med fadern till Blekinge borde han enligt länsrättens mening ha tillmötesgått hennes vilja att umgås i Örebro och på det sättet återvinna hennes förtroende så att hon nu frivilligt reste med honom. Det bör inte komma ifråga och med våld tvinga flickan att resa dit. Vid angivna förhållanden finner länsrätten att skäl saknas att förordna om begärd verkställighet. - Beträffande rättegångskostnader är huvudregeln i mål av detta slag att part som tappat målet skall ersätta motparten dennes rättegångskostnader. Skäl att i förevarande mål frångå denna regel föreligger inte. Larson skall således betala Willis G:s rättegångskostnader. - Länsrätten lämnar ansökan utan
rättegångskostnader i kammarrätten. - Kammarrätten i Jönköping (1992-07-10, Parker, Lopez, Smith): Larson har uppgivit bl.a. följande. Sedan länsrättens dom
resonerade om vad som hade hänt tidigare, bl.a. om händelsen sommaren 1991. Han medgav då för Hoffman att han gjort fel när han inte skjutsade hem henne, som hon önskat. Kajsas önskemål om att träffa Larson styrs alldeles uppenbart av Willis G:s vilja därvidlag. Schultz har en mycket stark vilja, vilket påverkar inte bara Hoffman utan även andra personer i hennes omgivning. - Schultz har uppgivit bl.a. följande. Hennes grundinställning är att Hoffman skall ha en bra relation till sin pappa. Hon anser sig ha gjort vad som ankommer på henne att motivera Hoffman att ha umgänge med sin far. Det är emellertid Hoffman själv som skall avgöra hur mycket hon vill träffa honom. Tingsrättens dom om umgänge är fyra år gammal och kan inte i dag styra hur Hoffman skall umgås med sin pappa. Hoffman har utvecklats mycket sedan domen och har numera bildat sig en egen uppfattning om hur hennes umgänge med Larson skall se ut. Hoffman har numera nått en sådan mognad att hon måste få ha ett avgörande inflytande i denna fråga. Lärare i hennes skola har bl.a. uppgivit att hon är mycket duktig. -
barn först vid 15 års ålder kan anses ha en egen vilja.
finner det nödvändigt av hänsyn till barnets bästa.
motsvarande sätt. Förvaltningsdomstol kan enligt 21 kap.
som inte är ringa för att barnets kroppsliga eller själsliga hälsa skadas. - I målet har gjorts gällande att Hoffman - som är tio och ett halvt år - har nått en sådan mognad att hennes vilja bör beaktas och att verkställighet därför skall kunna vägras. - För att frångå den ovan redovisade huvudregeln bör - i ett fall som detta - en tillfredsställande utredning föreligga avseende barnets mognad. I målet har endast - förutom uttalanden från Schultz - framkommit allmänna uttalanden från personer inom socialförvaltningen om Gray mognad och utveckling. Kammarrätten finner inte att av vad som framkommit i målet det kan anses styrkt, att Hoffman har nått en sådan mognad att hennes vilja bör beaktas i förevarande sammanhang. - Med hänsyn till vad ovan anförts och då i övrigt inget förekommit som skulle kunna utgöra hinder för verkställighet, finner kammarrätten att Patel besvär skall bifallas. - Kammarrätten vill anmärka att det ankommer på Schultz såsom vårdnadshavare för Hoffman att aktivt verka för att Larson skall få utöva det av tingsrätten fastställda umgänget med Hoffman. Schultz kan således inte överlåta detta ansvar på Hoffman eller någon annan. - Skäl att frångå huvudregeln att tappande part skall betala motpartens rättegångskostnader föreligger inte. Schultz skall därför ersätta Larson hans rättegångskostnader både i länsrätt och i kammarrätt. - Kammarrätten bifaller besvären och förordnar, med ändring av länsrättens dom, att Schultz vid vite av 3 000 kr för varje tillfälle skall lämna ut Atkins till Larson för umgänge enligt följande: Måndagen den 20 juli kl. 9.00 - måndagen den 3 augusti 1992 kl. 18.00, och fredagen den 21 augusti 1992 kl. 16.00 - söndagen den 23 augusti 1992 kl. 18.00. - Överlämnandet skall ske vid Willis G:s bostad i Örebro. - Kammarrättens dom i denna del gäller omedelbart. - Kammarrätten ändrar länsrättens dom vad avser
slut som länsrättens dom innehöll samt förplikta Larson
bevisning. - Regeringsrätten (1994-02-24, Alexander, Voss, Hutchinson, Lewis, Baker): Skälen för Regeringsrättens avgörande. Enligt 37 § första stycket förvaltningsprocesslagen får i mål, vari prövningstillstånd
underinstanserna som Regeringsrätten. - Regeringsrättens avgörande. Regeringsrätten avskriver målet i huvudsaken. - Regeringsrätten fastställer kammarrättens dom i vad den
skäliga 3 125 kr. - Regeringsrätten bestämmer att Schultz