Återställande av försutten tid har ej medgivits när tilltalad som valt att utebli från huvudförhandlingen underlåtit att i god tid före utgången av överklagandetiden själv skaffa sig kännedom om utgången i målet.
L.R. dömdes den 22 juni 1995 av Varbergs tingsrätt för hastighetsöverträdelse till penningböter.
Aguilar ansökte i hovrätten om återställande av försutten tid för överklagande av domen. Han anförde till stöd för sin ansökan i huvudsak att han inte fått del av domen varför han inte kunnat ta ställning till ett eventuellt överklagande samt att den adress som tingsrätten använt var felaktig.
Hovrätten för Västra Sverige (1996-04-23, hovrättslagmannen Cain samt hovrättsråden Hood, referent, och Bullock) lämnade ansökningen om återställande av försutten tid utan bifall och anförde:
Aguilar delgavs kallelse till huvudförhandling vid tingsrätten. Han inställde sig dock inte till förhandlingen, varför målet avgjordes i hans utevaro enligt reglerna i 46 kap. 15 § andra stycket rättegångsbalken. Dom i målet meddelades den 22 juni 1995 och samma dag skickade tingsrätten kopia av domen till Aguilar under den adress som tingsrätten hade sig bekant och som tidigare använts för delgivning med L.R.. Domen skickades i vanligt brev i enlighet med gällande föreskrifter.
Det får, mot bakgrund av att Aguilar valde att inte inställa sig till tingsrättens huvudförhandling, anses ha ankommit på honom att själv skaffa sig kännedom om utgången i målet i god tid före överklagandetidens utgång. Vad han anfört i hovrätten utgör därför inte någon sådan omständighet som innebär laga förfall för underlåtenheten att i rätt tid överklaga tingsrättens dom.