B.H. mot justitiekanslern angående ersättning till offentlig försvarare.
Den 12:e. 35.(Ö 970-06) B.H. mot justitiekanslern angående ersättning till offentlig försvarare.
B.H. yrkade Dixon hovrätt ersättning av allmänna medel för det biträde han i egenskap av offentlig försvarare lämnat den tilltalade beträffande frågan om överklagande av Falu tingsrätts dom den 11 november 2005 i mål B 1637-05.
Hovrätten, som ansåg att det inte varit särskilt påkallat för B.H. att utföra något arbete som gått utöver de rutinmässiga åtgärder som ingått i hans uppdrag som försvarare vid tingsrätten, avslog i beslut den 14 februari 2006 hans yrkande om ersättning.
B.H. yrkade att HD skulle tillerkänna honom i hovrätten begärd ersättning.
Justitiekanslern bestred ändringsyrkandet.
HD, beslut i huvudsaklig överensstämmelse med föredraganden. Skäl. Den ersättning som advokaten B.H:s yrkande omfattar avser biträde som han i egenskap av offentlig försvarare lämnat en tilltalad efter det att denne av tingsrätten dömts för misshandel, grov misshandel, olaga hot, skadegörelse, hot mot tjänsteman, försök till våld mot tjänsteman, våldsamt motstånd och övergrepp i rättssak. Påföljden bestämdes till skyddstillsyn med särskild behandlingsplan. Det angavs i domen att om fängelse i stället hade valts som påföljd skulle fängelse i två år ha dömts ut.
Till en offentlig försvarares uppdrag hör att, efter det att dom meddelats vid tingsrätten, i första hand avsluta sitt uppdrag där med att inhämta besked om avgörandet, läsa domen, underrätta huvudmannen om innehållet i och innebörden av domen och dess verkningar för denne samt informera huvudmannen om förutsättningarna för ett överklagande. Dit kan också höra att med huvudmannen preliminärt diskutera frågan om ett överklagande (jfr NJA 1977 s. 232 och 1993 s. 214).
B.H. har lagt ned mer arbete efter tingsrättens dom än vad som är att hänföra till sådana avslutande göromål vid tingsrätten som kan ersättas som arbete där. Visserligen kom aldrig någon skrivelse med överklagande att ges in till hovrätten men arbetsinsatsen motiverades av huvudmannens initiala önskan att domen skulle överklagas. Huvudmannen lämnade också fullmakt för B.H. att överklaga domen. För det arbete som, utöver det avslutande arbetet vid tingsrätten, varit skäligen påkallat i överklagandefrågan bör ersättning utgå (jfr utöver här tidigare nämnda rättsfall NJA 1949 s. 822 och 1997 s. 586).
B.H:s huvudman var dömd för en omfattande och allvarlig brottslighet. Han hade förnekat flera av de åtalade gärningarna. Till grund för tingsrättens fällande dom låg i dessa delar omfattande bevisning. Det fanns mot denna bakgrund, och med beaktande också av att gärningarna hade bedömts ha ett högt straffvärde, skäl för försvararen att på huvudmannens begäran träffa denne för att närmare gå igenom om domen skulle överklagas. Eftersom huvudmannen var förhindrad att lämna behandlingshemmet måste B.H. bege sig dit.
B.H. har uppgett att besöket hos huvudmannen pågick i nästan två timmar. Det kan emellertid inte anses skäligt att B.H., som i likhet med huvudmannen måste ha varit väl insatt i de frågor som tingsrätten bedömt, anslog mer än en timme för sitt möte med denne. Sammanlagt bör B.H., som för arbete begärt ersättning för tre timmar, tillerkännas ersättning för två timmar. I övrigt bör ersättning utgå för tidsspillan och utlägg i enlighet med yrkandet.
Avgörande. Med ändring av hovrättens beslut tillerkänner HD B.H. ersättning av allmänna medel för det biträde som han efter Falu tingsrätts dom i målet B 1637-05 lämnat sin huvudman med 7 184 kr, varav 2 016 kr för arbete, 3 238 kr för tidsspillan, 493 kr för utlägg och 1 437 kr för mervärdesskatt. Kostnaden skall stanna på staten.