En utlänning har, efter det att Migrationsverket beslutat om överföring enligt Dublinförordningen, beviljats tidsbegränsat uppehållstillstånd här i landet. I och med detta överfördes ansvaret för att pröva hans asylansökan till Sverige. Det innebär att svenska myndigheter är skyldiga att pröva asylansökan i sak.
A ansökte den 25 september 2012 om asyl (uppehålls- och arbetstillstånd) i Sverige. Sedan det kommit fram att han den 14 september 2012 rest in illegalt i Italien, gjorde Sverige en framställan till Italien om återtagande enligt rådets förordning (EG) nr 343/2003 av den 18 februari 2003 om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som har ansvaret för att pröva en asylansökan som en medborgare i tredje land har gett in i någon medlemsstat (Dublinförordningen). Italien accepterade den 20 november 2012 att i enlighet med Dublinförordningen överta ansvaret för att pröva hans asylansökan. Migrationsverket beslutade den 30 november 2012 att avvisa A:s ansökan om uppehålls- och arbetstillstånd i Sverige samt att överföra honom till Italien. Den 4 februari 2013 beviljades A uppehållstillstånd för tiden den 4 februari till och med den 4 juli 2013 med stöd av 5 kap. 15 § utlänningslagen (2005:716). A överklagande därefter Migrationsverkets beslut den 30 november 2012 om överföring enligt Dublinförordningen.
Förvaltningsrätten i Stockholm, migrationsdomstolen (2013-03-21, ordförande Smith), avslog överklagandet och anförde bl.a. följande. Migrationsdomstolen konstaterar inledningsvis att den omständigheten att A för närvarande har ett tidsbegränsat uppehållstillstånd i Sverige inte har någon betydelse för prövningen av vilken stat som är ansvarig för att pröva hans asylansökan. Däremot kan detta tillstånd ha betydelse för verkställigheten av en eventuell överföring till Italien. Denna fråga omfattas emellertid inte av migrationsdomstolens prövning i detta mål.
A överklagade domen och anförde bl.a. att i och med att han har beviljats uppehållstillstånd i Sverige har ansvaret för att pröva hans ansökan överförts till Sverige i enlighet med Dublinförordningens artikel 16.2.
Migrationsverket medgav bifall till överklagandet och anförde att det beviljade tillståndet torde vara att betrakta som ett sådant tillstånd som enligt artikel 16.2 i Dublinförordningen medför att Sverige har tagit över skyldigheten att pröva A:s asylansökan.
Kammarrätten i Stockholm, Migrationsöverdomstolen (2013-06-14, Reyes, Brege Tucker och Parker, referent), yttrade:
Av artikel 2 j i Dublinförordningen framgår att med uppehållstillstånd avses varje tillstånd som utfärdas av myndigheterna i en medlemsstat och som berättigar en tredjelandsmedborgare att vistas på dess territorium, inklusive de dokument som styrker rätten att vistas på territoriet inom ramen för tillfälligt skydd eller i väntan på att den situation som förhindrar att ett utvisningsbeslut verkställs ska upphöra, med undantag för viseringar och andra tillfälliga uppehållstillstånd som utfärdas under den tid som krävs för att avgöra vilken medlemsstat som har ansvaret enligt denna förordning eller under prövningen av en asylansökan eller en ansökan om uppehållstillstånd.
I artikel 16.2 i Dublinförordningen stadgas att om en medlemsstat utfärdar uppehållstillstånd till den asylsökande, ska de skyldigheter som anges i artikel 16.1 överföras till den medlemsstaten. Av artikel 16.1 b följer att den medlemsstat som enligt kriterierna i Dublinförordningen har ansvaret för att pröva en asylansökan ska vara skyldig att slutföra prövningen av asylansökan.
Enligt Migrationsöverdomstolens bedömning innebär ovan nämnda bestämmelser i Dublinförordningen att ansvaret för att pröva A:s asylansökan överfördes till Sverige då han beviljades uppehållstillstånd här. Detta innebär att svenska myndigheter är skyldiga att pröva hans asylansökan i sak. Migrationsdomstolens dom och Migrationsverkets beslut ska därför upphävas och målet återförvisas till Migrationsverket för ny handläggning.
Migrationsöverdomstolens avgörande. Migrationsöverdomstolen upphäver migrationsdomstolens dom samt Migrationsverkets beslut den 30 november 2012 och återförvisar målet till Migrationsverket för ny handläggning.