I skrivelser, som kom in till JO den 31 januari och den 1 februari 2007 framförde AA klagomål mot djurskyddsinspektörerna vid Miljönämnden i Örebro kommun och länsveterinären vid Länsstyrelsen i Örebro län. I anmälningarna redogjorde han för myndigheternas handläggning av ett tillsynsärende enligt 
djurskyddslagen
. Han var främst kritisk till inspektörernas agerande i samband med dels avlivningen av en häst den 10 november 2006, dels ett omhändertagande av ett sto den 26 januari 2007. Han uppgav bl.a. att inga formella överklagbara beslut hade tillställts djurägaren. AA var också kritisk till att länsstyrelsen inte hade uppmärksammat miljönämndens brister och inte heller hade agerat när dessa brister påtalades.
Handlingar hämtades in från miljönämnden och länsstyrelsen. Miljönämnden anmodades därefter att komma in med utredning och yttrande i frågan om miljönämndens handläggning av ärendet överensstämmer med 
djurskyddslagens
 och 
förvaltningslagens
 bestämmelser.
I remissvaret uppgav miljönämnden i huvudsak följande.
Bakgrund
Vid aktuell hästhållning finns ett 25-tal hästar. Hästägaren BB har under vintern 2006/2007 fått förelägganden gällande hästhållningen på fastigheten L 1:4 i Örebro kommun. Besluten har överklagats till länsstyrelsen. Besluten har bl.a. gällt att hästar ska ha tillgång till vindskydd, foder och vatten, borttagande av föremål som kan orsaka skada för hästarna ska ske. Detta har också inneburit att Miljönämnden vidtagit flera uppföljande inspektioner av verksamheten på fastigheten. Vid några inspektioner har också veterinär deltagit med anledning av att djurskyddsinspektören bedömt att veterinärbedömning av enstaka djur behövts. Nedan kommenteras den avlivning och det omhändertagande av häst som gjorts.
Avlivning av häst
Miljökontoret gjorde 2006-11-09 en rutininspektion av hästhållningen på aktuell fastighet. Vid inspektionen noterade djurskyddsinspektörerna en häst som bedömdes
Omedelbart omhändertagande av häst
2007-01-25 gjorde djurskyddsinspektörer en uppföljande inspektion med anledning av förelägganden som lämnats. Vid besöket noterade inspektörerna att i en av hagarna vistas sju hästar varav två stycken var dräktiga ston. Ett av dessa ston bedömdes vara i mycket dålig kondition. Hästarna i hagen saknade tillgång till foder, vattenflödet i vattenkoppen var knappt 1 l/minut. Ett vattenflöde på 7-8 liter per minut krävs. Samtliga sju hästar i den hagen skrapade frenetiskt i snön för att få fram fjolårsgräset. Inget vindskydd eller naturligt skydd mot väder och vind fanns heller i hagen. Stoet var hårlöst på stora partier av kroppen. Temperaturen vid inspektionstillfället var ca - 10 C, natten innan var temperaturen ca - 15 C.
Miljönämnden beslutade 2007-01-26 med anledning att dessa förhållanden att ta ett beslut om ett omedelbart omhändertagande av det dräktiga stoet. I samband med omhändertagandet av hästen undersöktes hästen av veterinären DD. BB var hemma på gården när veterinär och polis kom till platsen, men BB angav att han inte hade tid att närvara. BB informerades, samma dag per telefon, att beslut om omedelbart omhändertagande av hästen tagits och verkställts.
Genom att ett beslut om omedelbart omhändertagande är ett akut beslut bedömer miljönämnden att kommunicering av beslutsunderlag ej är möjligt innan beslut tas. BB har informerats om att beslutet har tagits. Miljönämnden anser därför att kraven i 
21 § förvaltningslagen
 är uppfyllda.
På grund av att ett beslut om omedelbart omhändertagande alltid ska underställas länsstyrelsen bedömer miljönämnden vidare att en separat möjlighet att överklaga miljönämndens beslut om omedelbart omhändertagande ej är aktuell. I den prövning som länsstyrelsen gör av miljönämndens beslut får den enskilde inkomma med synpunkter.
Den del som enligt miljönämndens bedömning möjligen kan kritiseras i handläggning av omhändertagandet är att beslutet inte underställdes länsstyrelsen förrän 2007-02-15. Orsak till detta var att beslutet lades i ärendeakten efter det att beslutet faxats till polisen som underlag för polisens verkställighet av omhändertagandet. Miljökontorets rutin är att omhändertagandebeslut lämnas till miljökontorets kansli för expediering av kopia av beslutet till länsstyrelsen som inte följts i detta ärende. Miljönämnden bedömer att detta är ett enstaka tillfälle att rutinen inte följts. När miljökontoret registrerade att länsstyrelsen ej fått kopia på beslutet sändes omgående en kopia av beslutet till länsstyrelsen.
Slutsats
Slutsatsen från miljönämndens utredning av ärendet är att 
förvaltningslagens
 och 
djurskyddslagens
 bestämmelser följts i handläggningen av ärendet.
Robertson ett djur så svårt sjukt eller skadat att det bör avlivas omedelbart får enligt 
30 § djurskyddslagen (1988:534)
 en veterinär eller en polisman och i brådskande
Vid inspektionerna i november 2006 var Djurskyddsmyndighetens allmänna råd (DFS 2004:9) om tillsyn m.m. tillämpliga. I dessa fanns råd om hur en inspektion skulle utföras. Bland annat anfördes följande. Den regelbundna tillsynen kan genomföras med eller utan föranmälan beroende på bl.a. syftet med inspektionen. Oanmälda inspektioner bör göras vid misstanke om brott, för att följa upp anmälningar, för att följa upp tidigare ställda krav eller för att kontrollera hur verksamheten bedrivs till vardags. Tillsynen bör ske i närvaro av djurhållaren eller ett ombud för denne. Om inspektion måste genomföras och djurhållaren eller någon annan ansvarig inte kan anträffas, bör handräckning från polismyndigheten begäras så att inspektionen kan ske även utan djurhållarens eller annan ansvarigs tillåtelse. Den 1 januari 2007 ersattes dessa råd av Djurskyddsmyndighetens föreskrifter och allmänna råd om offentlig djurskyddskontroll (DFS 2007:2).
Av utredningen framgår följande. Vid de oanmälda inspektionerna den 9 och 10 november hade kommunen försökt att komma i kontakt med djurägaren. Inspektionen den 10 november gjordes av bl.a. djurskyddsinspektörerna och en veterinär med bistånd av polis. Kommunens beslut att omedelbart omhänderta hästen verkställdes aldrig. I stället beslutade veterinären att med stöd av 
30 § djurskyddslagen
 att avliva hästen samt lämna ett meddelade i djurägarens brevlåda.
Mot bakgrund av vad som kommit fram kan det inte göras gällande att miljönämnden har agerat emot gällande föreskrifter vid inspektionerna den 9 och 10 november 2006.
Omedelbart omhändertagande den 26 januari
Enligt 
31 § djurskyddslagen
 är det i normalfallet länsstyrelsen som beslutar om omhändertagande av djur. Finns förutsättningar för att med stöd av 
32 § första stycket djurskyddslagen
 omedelbart omhänderta ett djur som är utsatt för lidande kan dock också annan kontrollmyndighet eller polismyndigheten besluta om detta. Har ett sådant beslut meddelats av någon annan än länsstyrelsen skall beslutet enligt andra stycket underställas länsstyrelsen, som snarast skall avgöra om det skall fortsätta att gälla.
Av 
34 § djurskyddslagen
 följer att det endast är länsstyrelsen som kan besluta om vad som skall hända med ett djur som har omhändertagits, dvs. om djuret skall säljas, överlåtas på annat sätt eller avlivas samt att det är polismyndigheten som har att ombesörja att den av länsstyrelsen sålunda beslutade åtgärden verkställs.
Enligt 
38 § djurskyddslagen
 får beslut av kommunal nämnd överklagas hos länsstyrelsen.
Av utredningen framgår följande. Inspektionen den 26 januari 2007 gjordes av en djurskyddsinspektör och en veterinär med hjälp av polishandräckning. Djurägaren var hemma när inspektionen påbörjades med avvek under tiden inspektionen pågick. Djurägaren informerades samma dag på telefon om att hästen hade om-
Miljönämndens handläggning i samband med det omedelbara omhändertagandet överensstämmer inte med bestämmelserna i 
djurskyddslagen
. Jag är kritisk till att miljönämndens beslut underställdes länsstyrelsen för prövning först efter nästan tre veckor. Nämnden borde också ha underrättat djurägaren om att beslutet att omedelbart omhänderta hästen kunde överklagas.
Övrigt
Vad som har kommit fram avseende anmälningarna i övrigt ger inte anledning till något uttalande från min sida.