Grovt narkotikabrott (Rohypnol)?
Allmän åklagare väckte vid Trelleborgs TR åtal mot medborgaren i Slovakien S.L. för grovt narkotikabrott och grov varusmuggling avseende narkotika enligt följande gärningsbeskrivning: S.L. har d 23 april 1997 från Tyskland till Sverige via Trelleborg utan tillstånd låtit insmuggla 21 620 st Rohypnoltabletter, innehållande det narkotiska preparatet flunitrazepam. Tabletterna som inte varit avsedda för eget bruk har S.L. uppsåtligen vid tidigare tillfälle olovligen anskaffat varefter han dolt tabletterna i stötfångaren på en hyrbil. Med hjälp av denna bil har S.L. olovligen transporterat de narkotiska tabletterna till Sverige. I Sverige har S.L. efter att ha passerat tullgränsen blivit uttagen för tullkontroll varvid tabletterna påträffats. Brotten är att bedöma som grova med hänsyn till den särskilt stora mängden narkotiska tabletter.
Åklagaren yrkade att S.L. skulle utvisas ur riket och förbjudas att återvända hit.
TR:n (ordf lagmannen Walker) anförde i dom d 28 maj 1997: Domskäl. S.L. har erkänt gärningarna men gjort gällande att de ej bör bedömas som grova. Mot åklagarens yrkande om utvisning har han ingen erinran.
Åklagaren har som skriftlig bevisning åberopat beslagsprotokoll, promemoria angående tabletternas antal samt analysprotokoll.
TR:ns bedömning. Ansvarsdelen. S.L. har erkänt gärningarna. Erkännandet vinner stöd av övrig utredning. Gärningarna är att bedöma på sätt åklagaren gjort utom såtillvida som brotten ej är att bedöma som grova.
Påföljdsdelen. S.L. är såvitt känt inte tidigare straffad för brott. Med hänsyn till arten och straffvärdet av de gärningar S.L. gjort sig skyldig till kan annan påföljd än fängelse inte komma i fråga. Vid en samlad bedömning av samtliga omständigheter finner TR:n att S.L. bör dömas till fängelse 1 år och 6 månader.
Utvisningsfrågan. Med hänsyn till den brottslighet S.L. befunnits skyldig till skall han utvisas ur riket. TR:n finner skäligt att begränsa den tid, vilken han är förbjuden att återvända hit, till 5 år.
Domslut. TR:n dömde S.L. enligt 1 § narkotikastrafflagen och 1 § varusmugglingslagen för narkotikabrott och varusmuggling till fängelse 1 år 6 mån samt utvisade honom ur riket med förbud att återvända hit före d 28 maj 2002.
Åklagaren överklagade i HovR:n över Skåne och Blekinge och yrkade att HovR:n skulle bedöma gärningarna som grovt narkotikabrott och grov varusmuggling avseende narkotika samt bestämma påföljden till fängelse 2 år. Åklagaren yrkade vidare att HovR:n skulle förbjuda S.L. för all framtid att återvända till Sverige.
S.L. bestred ändring.
HovR:n (hovrättslagmannen Bates, adj led rådmannen Bonilla, referent, samt nämndemännen Dougherty och Ramos) anförde i dom d 29 juli 1997: Domskäl. I enlighet med TR:ns dom har S.L. gjort sig skyldig till de åtalade gärningarna.
S.L. har hörts på nytt i HovR:n. Åklagaren har i HovR:n åberopat ett utlåtande angående Rohypnol.
Med hänsyn till den mycket stora mängden narkotiska tabletter och med beaktande av preparatets farlighet bör brotten bedömas som grova.
I likhet med TR:n finner HovR:n att påföljden bör bestämmas till fängelse. Strafftiden bör stanna vid det lägsta straffet för brotten. HovR:n delar TR:ns uppfattning att S.L. skall utvisas. S.L. saknar helt anknytning till Sverige, bortsett från att han har en kusin i riket. Förbudet för S.L. att återvända till Sverige bör tidsbegränsas men fastställas att gälla under en längre tid än vad TR:n har beslutat (jfr NJA 1992 s 615). HovR:n finner att återreseförbudet bör fastställas att gälla i 15 år.
Domslut. HovR:n ändrar på så sätt TR:ns domslut att HovR:n dels bedömer gärningarna såsom grovt narkotikabrott enligt 3 § narkotikastrafflagen och grov varusmuggling avseende narkotika enligt 3 § varusmugglingslagen, dels bestämmer påföljden till fängelse 2 år och dels förbjuder S.L. att återvända till Sverige före d 28 maj 2012.
Tf hovrättsassessorn Ortiz var skiljaktig beträffande den tid inom vilken S.L. skulle vara förbjuden att återvända till Sverige.
S.L. (offentlig försvarare advokaten C.B.) överklagade och yrkade att HD skulle med ändring av HovR:ns dom fastställa TR:ns dom.
Riksåklagaren bestred ändring.
Målet avgjordes efter huvudförhandling (Riksåklagaren genom byråchefen Arnold).
HD (JustR:n Petty, Floyd, Ward, referent, Benson och Fisher) beslöt följande dom: Domskäl. I enlighet med TR:ns dom har S.L. gjort sig skyldig till de åtalade gärningarna.
S.L. har uppgivit följande. Han blev i Slovakien erbjuden att köra en bil till Sverige. Han fick veta att det i bilens stötfångare fanns en stor mängd Rohypnoltabletter. Bilen skulle överlämnas till uppdragsgivaren i Trelleborg. Som ersättning skulle S.L. få 2 000 DM. Han accepterade erbjudandet eftersom han behövde pengarna. Han körde bilen från Slovakien till Trelleborg där han greps i tullen. S.L. har inte tidigare tagit befattning med narkotika.
I fråga om hur gärningarna skall rubriceras står valet mellan å ena sidan 1 § narkotikastrafflagen (1968:64) och 1 § varusmugglingslagen (1960:418) som avser brott av normalgraden och å andra sidan 3 § narkotikastrafflagen och 3 § varusmugglingslagen som gäller grova brott. Åklagaren har gjort gällande att brotten är grova med hänsyn till den särskilt stora mängden narkotiska tabletter. Frågan är alltså om Rohypnol är ett så farligt narkotikum att S.L:s befattning med och införsel av 21 620 Rohypnoltabletter å 1 mg konstituerar grovt narkotikabrott respektive grovt varusmugglingsbrott.
Av FASS, som är läkemedelsindustrins gemensamma läkemedelsförteckning, framgår att Rohypnol är ett sömnmedel som är avsett att användas vid tillfälliga och kortvariga sömnbesvär, i samband med understödjande terapi under begränsad tid vid behandling av kroniska sömnbesvär samt som premedicinering före kirurgiska ingrepp. Rohypnol ges i form av tabletter om 0,5 eller 1 mg. Dosen skall individualiseras och doseringen bör inte överstiga 2 mg. Det finns en risk för tillvänjning och vid förskrivning av Rohypnol skall försiktighet iakttas. Risken för beroende är mer uttalad hos patienter under långtidsbehandling eller vid höga doser, speciellt hos predisponerade patienter med tidigare alkoholism, drogmissbruk, personlighetsstörning eller annan allvarlig psykisk störning i anamnesen. Den aktiva substansen i Rohypnol är bensodiazepinderivatet flunitrazepam. Denna substans utövar en hypnotisk, sedativ, muskelrelaxerande och antikonvulsiv effekt. Flunitrazepam förkortar insomningstiden och minskar benägenheten till spontant uppvaknande under natten. Substansen absorberas snabbt och en klinisk effekt kan ses efter ca 20 minuter. Den kliniska effekten består under 4-8 timmar beroende på dosen. Flunitrazepam förstärker den lugnande effekten av alkohol och vissa läkemedel t ex antidepressiva, neuroleptika och vissa antihistaminer. Substansen kan dessutom förstärka den andningshämmande effekten av morfin. En vanlig biverkan av Rohypnol är dåsighet. Mindre vanligt är biverkningar i form av yrsel, huvudvärk, minnesluckor, förvirringstillstånd, ataxi och muskelsvaghet. Rohypnol kan i sällsynta fall "1/1000) utlösa paradoxala reaktioner såsom excitationstillstånd, aggressivitet, hallucinationer, Ray och mardrömmar. Vid utsättning, dvs avbrott i tillförseln, kan utsättningssymtom förekomma som kan bestå från några få timmar upp till en vecka eller mer. I mindre allvarliga fall består symtomen i tremor, rastlöshet, sömnlöshet, oro, huvudvärk och koncentrationssvårigheter. Mindre vanligt är svettningar, muskel- och magspasmer samt förändrad medvetandegrad. I sällsynta fall kan delirium och konvulsioner förekomma.
Riksåklagaren har åberopat ett utlåtande angående Rohypnol av M.B. vid Narkotikacentrum, Polishögskolan. Enligt utlåtandet förekommer missbruk av Rohypnol i relativt stor omfattning. Det är det mest missbrukade medlet bland bensodiazepinerna. Bensodiazepiner används dels som förstärkning av och i kombination med alkohol och opiater av etablerade missbrukare, dels som "avtändningsmedel" av amfetaminmissbrukare. Missbruk av Rohypnol och andra liknande preparat förekommer också bland socialt etablerade, yrkesverksamma människor. Uppgifter förekommer om missbruk av Rohypnol bland ungdomar både med och utan alkohol. Det finns dock ingen statistik som visar hur vanligt. detta är. Enligt Centralförbundet för alkohol- och narkotikaupplysning, CAN, har 3 % av ungdomarna i årsklass 9 år 1993 använt bensodiazepiner i kombination med alkohol. Rökning (inhalation) av krossade Rohypnoltabletter förekommer vilket ger en särskilt kraftig påverkan. Ungdomar är mera känsliga för preparat av den här typen än vuxna och paradoxala reaktioner av ovan nämnt slag har rapporterats. Misshandel och skadegörelse under påverkan liksom totala minnesluckor efter ruset har också beskrivits. Dödsfall har inträffat vid kombination av Rohypnol och alkohol.
Av utredningen framgår att Rohypnol är ett etablerat läkemedel som säljs legalt i mer än 60 länder. Det används främst vid lättare sömnbesvär och torde inom medicinen betraktas som ett förhållandevis milt läkemedel som är lämpligt att förskriva för patienter med sömnsvårigheter av lindrigare slag. Den aktiva substansen är emellertid bensodiazepinderivatet flunitrazepam som behandlas som narkotika och i läkemedelsverkets narkotikaförteckning återfinns i klass IV. Det framgår också av FASS att det finns risk för tillvänjning och att legal förskrivning av Rohypnol skall ske med försiktighet.
Det är emellertid risken för en okontrollerad användning av Rohypnol i missbrukarkretsar och bland ungdom som inger oro. Bensodiazepiner i kombination med andra läkemedel, narkotika eller alkohol kan ge oförutsedda och förödande effekter, t ex andningsdepression som leder till döden. Om en utveckling mot ökat missbruk av Rohypnol bland missbrukare och ungdom skall kunna stävjas måste samhället ingripa med kraft mot den illegala handeln. Vinsterna i denna handel är nämligen betydande. Enligt Riksåklagaren är priset för en tablett Rohypnol "på gatan" 10-20 kr. Det innebär att det aktuella partiet på drygt 21 000 tabletter betingar ett pris på mellan 200 000 och 400 000 kr vid försäljning tablettvis till missbrukare, att jämföra med ett pris enligt FASS på totalt 38 000 kr vid försäljning av förpackningar om 20 tabletter på apotek. Det är också värt att påpeka att flunitrazepam är en mycket potent substans. Trots att det aktuella partiet inte innehåller mer än 21,6 gram flunitrazepam kan det ge ett mycket stort antal rus. Redan en tablett tillsammans med en mycket liten mängd alkohol ger en påtaglig ruseffekt och i en sådan kombination representerar partiet mer än 20 000 rustillfällen.
I underrättspraxis har gränsen mellan normalbrott och grovt brott satts till 20 000 tabletter. HD anser att den gränsen lämpligen kan tjäna som utgångspunkt vid prövning huruvida illegal befattning med Rohypnoltabletter å 1 mg skall bedömas som grovt narkotikabrott eller grovt varusmugglingsbrott.
På grund av det anförda och då det inte föreligger några omständigheter som föranleder annan bedömning skall S.L. dömas för grovt narkotikabrott och grovt varusmugglingsbrott. HD finner inte skäl göra ändring i vad HovR:n har bestämt i fråga om påföljd och utvisning.
HovR:ns domslut skall alltså fastställas.
Domslut. HD fastställer HovR:ns domslut.
HD:s dom meddelades d 30 jan 1998 (mål nr B 3304/97).