Dos?
Allmän åklagare väckte vid Göteborgs tingsrätt åtal mot Cobb för narkotikabrott enligt följande gärningsbeskrivning (åtalspunkt 1 A).
Cobb har olovligen i överlåtelsesyfte innehaft 3389,7 gram DMT och 5653,44 gram mitragynin samt 96 kapslar innehållande mitragynin, som är narkotika. Det hände den 10 juni 2015, Aröds industriväg 68, Hisings Backa, Göteborgs stad. Cobb begick gärningen med uppsåt.
Cobb åtalades även för förberedelse till narkotikabrott (åtalspunkt 1 B) och ytterligare ett fall av narkotikabrott (åtalspunkt 2). Dessa gärningar omfattade hantering av mitragynin.
Tingsrätten (ordförande rådmannen Farrell) anförde i dom den 31 oktober 2018 följande.
Bakgrunden är följande. Polisen genomförde efter tips husrannsakan i J.H:s företag JH Avantis lokaler och även i J.H:s bostad. Vid husrannsakan i företagslokalen påträffades bl.a. DMT och mitragynin samt den utrustning som framgår av stämningsansökan jämte beställningslistor, returkartonger, kvitton, lönespecifikationer till ett par anställda etc. Större delen av preparaten var port-ionsförpackade i 10 g eller 20 g. - - -. Merparten av preparaten hade beställts från utlandet, främst Holland. Under utredningen framkom att Cobb hade en hemsida, Prylshoppen, från vilken han sålde olika preparat, bl.a. de som det är fråga om i målet. - - -.
Mitragynin är ett ämne som naturligt förekommer i växten kratom, Mitragyna speciosa, som växer vilt i vissa delar av världen. DMT är nermald rotbark från växten Mimosa hostilis.
Av analysbesked från NFC rörande beslagen av mitragynin och DMT framgår bl.a. följande. - - -. När det gäller DMT framgår på baksidan av tiogramsförpackningarna att normal dos är 5-10 g, och på baksidan av tjugogramsförpackningarna att normal dos är 5-15 g. Ett av beslagen innehöll ingen uppgift om dosering.
Cobb har förnekat brott under samtliga punkter. Han har vidgått att han innehaft preparaten under punkten 1 A men uppgett att det inte rör sig om renodlade preparat utan endast växtdelar som inte utgör narkotika. - - -.
Tingsrätten konstaterar inledningsvis att parterna är överens om samtliga fakta i utredningen. Tingsrätten har därmed enbart att pröva frågan om de preparat som funnits i J.H:s ägo utgör narkotika och i så fall, om innehav av narkotika omfattas av J.H:s uppsåt.
Med narkotika förstås enligt 8 § narkotikastrafflagen (1968:64) läkemedel eller hälsofarliga varor med beroendeframkallande egenskaper eller euforiserande effekter eller varor som med lätthet kan omvandlas till varor med sådana egenskaper eller effekter och som på sådan grund är föremål för kontroll enligt en internationell överenskommelse som Sverige har biträtt, eller av regeringen har förklarats vara att anse som narkotika enligt lagen. Enligt 1 § lagen (1992:860) om kontroll av narkotika avses med narkotika i den lagen detsamma som enligt narkotikastrafflagen. I paragrafen anges dessutom att regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Läkemedelsverket ska upprätta och kungöra förteckningar över narkotika. Ett sådant bemyndigande för Läkemedelsverket har regeringen lämnat i 3 § förordningen (1992:1554) om kontroll av narkotika. I Läkemedelverkets författ-ningssamling 2011:10 är mitragynin och DMT klassade som narkotika.
I konventionen den 21 februari 1971 om psykotropa ämnen, psykotropkonventionen, som ratificerats av Sverige den 17 november 1972 (SÖ 1972:42) anges både mitragynin och DMT i förteckningen över ämnen som är föremål för kontroll.
Växterna Mitragyna speciosa och Mimosa hostilis anges inte som narkotika vare sig i Läkemedelsverkets förteckning eller i psykotropkonventionen.
HD har i dom den 8 april 2014 i mål B 1062-13 behandlat frågan om i vilka fall DMT kan utgöra narkotika. HD har uttalat att enbart nedmalning av växten inte medför att den ska utgöra narkotika utan den måste beredas på något sätt. HD har hänvisat till artikel 1 f) i psykotropkonventionen, där det framgår att med beredning avses varje lösning eller blandning, oavsett dess fysikaliska tillstånd, vari ett eller flera psykotropa ämnen ingår, samt att med beredning avses även ett eller flera sådana ämnen i avdelade doser. I rättsfallet rörde det sig om material i två påsar och HD konstaterade bl.a. att materialet således inte var avdelat i doser och mot den bakgrunden inte kunde anses utgöra en sådan beredning som avses i artikel 1 f) i konventionen.
I målet har framgått att Cobb såväl vad gäller mitragynin som DMT antingen erhållit preparaten uppdelade i doser och sålt dem vidare på det sättet, eller själv packat om i trettigramsförpackningar vilket även det enligt tingsrättens bedömning utgör en uppdelning i doser, låt vara fler doser än en. Då materialet således är avdelat i doser ska det, som framgår av psykotropkonventionen och även av HD:s ovan nämnda dom från 2014, anses berett på ett sådant sätt att det utgör narkotika. Det har för bedömningen av den frågan inte betydelse ifall materialet kommit i doser eller förpackats i lämpliga doser av Cobb enligt beställningslistorna.
När det gäller frågan om uppsåt gör tingsrätten följande bedömning. - - -. Tingsrätten finner det ställt utom rimligt tvivel att Cobb insett att det kunde röra sig om narkotiska preparat och han har varit likgiltig inför detta.
Tingsrätten fann åtalet styrkt även såvitt avsåg förberedelse till narkotikabrott (åtalspunkten 1 B) och narkotikabrott (åtalspunkten 2).
Tingsrätten dömde Cobb för narkotikabrott vid två tillfällen och förberedelse till narkotikabrott till fängelse 6 månader.
Cobb överklagade i Hovrätten för Västra Sverige och yrkade att hovrätten skulle ogilla åtalet, i andra hand lindra straffet.
Åklagaren motsatte sig ändring av tingsrättens dom.
Hovrätten (hovrättsråden Zhang och Hess, referent, f.d. hovrättsrådet Gibbs och två nämndemän) an-förde i dom den 27 februari 2018 följande.
J.H:s inställning till åtalet har varit densamma som vid tingsrätten, nämligen att han endast har innehaft växtdelar av Gomez speciosa och Mimosa hostilis, som inte är narkotikaklassade, och att han därmed har saknat uppsåt att inneha narkotika.
Åklagaren har alltjämt gjort gällande att Cobb olovligen innehaft mitragynin och DMT, som är narkotika, eftersom Cobb berett växtdelar av Gomez speciosa och Mimosa hostilis på ett sådant sätt att de kommit att utgöra narkotika. Liksom tingsrätten har alltså hovrätten att ta ställning till om preparaten Cobb innehaft utgör narkotika och i så fall om innehavet av narkotika omfattas av hans uppsåt.
Inledningsvis konstaterar hovrätten, precis som tingsrätten har redogjort för, att växterna Mitragyna speciosa och Mimosa hostilis inte är klassade som narkotika, men att såväl mitragynin som DMT är klassade som narkotika enligt Läkemedelsverkets författningssamling 2011:10. I konventionen om psykotropa ämnen (psykotropkonventionen) upptas, till skillnad från vad tingsrätten angett, endast DMT, och inte mitragynin, i förteckningen över ämnen som är föremål för kontroll. Varken Mitragyna speciosa eller Mimosa hostilis tas upp som ämnen som är föremål för kontroll i psykotropkonventionen.
I rättsfallet NJA 2014 s. 259 behandlade HD bl.a. frågan om i vilka fall innehav av växtdelar av Mimosa hostilis, som innehåller DMT, skulle kunna anses utgöra narkotikabrott. Precis som tingsrätten har redogjort för konstaterade HD att en beredning av växtdelar som innehåller ett psykotropt ämne under vissa omständigheter kan omfattas av kontroll och således utgöra narkotika. Med beredning avses enligt psykotropkonventionen varje lösning eller blandning, vari ett eller flera psykotropa ämnen ingår. Med beredning avses även ett eller flera psykotropa ämnen i avdelade doser. I HD:s mål var omständigheterna sådana att nermald rotbark från Mimosa hostilis hade förvarats i två påsar. HD ansåg inte att en sådan förvaring var att likställa med att det var avdelat i doser. Därmed utgjorde det inte en beredning i psykotropkonventionens mening och således inte heller narkotika.
När växtdelarna som omfattas av åtalet togs i beslag var de uppdelade i doser. Frågan är om doseringen av växtdelarna har in-neburit en sådan beredning att växtdelarna därefter utgjort narkotika i form av mitragynin respektive DMT.
Det ovan nämnda rättsfallet från HD avser Mimosa hostilis/DMT. Det går därför inte att dra några säkra slutsatser beträffande vilken bedömning som ska göras vad gäller beredning av växtdelar som innehåller Mitragyna speciosa. Hovrätten anser vidare att det - beträffande Mimosa hostilis - inte går att dra några säkra slutsatser om på vilket sätt och i vilken omfattning dosering ska ha skett för att växtdelarna ska anses utgöra narkotika. Legalitetsprincipen kräver att en straffrättslig reglering om vad som utgör narkotika är tydlig och förutsebar för den enskilde. Den osäkerhet som föreligger huruvida växtdelarna i aktuellt mål objektivt sett har utgjort narkotika eller inte leder hovrätten till slutsatsen att åtalet för narkotikabrott redan på denna grund ska ogillas. Eftersom samma osäkerhet gör sig gällande när det gäller förberedelsebrottet och då åklagaren dessutom har vidgått att Cobb bedrivit även fullt laglig verksamhet, bestående i försäljning av hälsopreparat, ska även detta åtal ogillas.
Med upphävande av tingsrättens dom ogillar hovrätten åtalet.
Riksåklagaren överklagade och yrkade att HD skulle döma Cobb för narkotikabrott bestående i att han den 10 juni 2015 olovligen i överlåtelsesyfte innehaft 3 389,7 gram DMT, som är narkotika.
Riksåklagaren förtydligade att det aktuella materialet bestod av dels ett pulver som bedömts vara nermald rotbark från växten Mimosa hostilis, dels torkat växtmaterial (blad) från växten Evans cabrerana.
Cobb motsatte sig ändring av hovrättens dom.
HD meddelade prövningstillstånd beträffande frågan om de i målet aktuella förpackningarna av pulver och växtdelar från icke narkotikaklassificerade växter, som innehåller det narkotikaklassificerade ämnet DMT, kan anses avdelade i doser och därmed utgör en beredning i psykotropkonventionens mening samt till följd därav anses som narkotika enligt narkotikastrafflagen. Frågan om prövningstillstånd rörande målet i övrigt förklarades vilande.
Målet avgjordes efter föredragning.
Föredraganden, justitiesekreteraren Simon, föreslog i betänkande att HD skulle meddela följande dom.
I enlighet med det meddelade prövningstillståndet är den fråga som HD har att avgöra om innehavet av 3 389,7 gram DMT, i form av pulver och växtmaterial från icke narkotikaklassificerade växter och förpackat i påsar och burkar om 10 respektive 20 gram, utgör en beredning i psykotropkonventionens mening samt till följd därav anses som narkotika enligt 8 § narkotikastrafflagen (1968:64).
Punkterna 2-7 motsvarar punkterna 5-9 i HD:s dom.
Riksåklagaren har gjort gällande att pulvret och växtdelarna som förpackats i ett stort antal påsar och två burkar om 10 och 20 gram utgör en beredning enligt artikel 1 f ii) i psykotropkonventionen. Med beredning enligt bestämmelsen avses varje lösning eller blandning, oavsett dess fysikaliska tillstånd, vari ett eller flera psykotropa ämnen ingår, och ett eller flera sådana ämnen i avdelade doser. Enligt artikel 3.1 psykotropkonventionen omfattas en beredning av samma kontroll som det psykotropa ämne eller ämnen som ingår i beredningen. Det innebär att även beredningar av psykotropa ämnen utgör narkotika enligt 8 § narkotikastrafflagen.
Frågan om vad som utgör en beredning aktualiserades även i 2014 års rättsfall där HD fann att växtmaterialet innehållande DMT som förvarats i två påsar inte var att se som avdelat i doser och därför inte utgjorde en beredning enligt artikel 1 f i psykotropkonventionen. Det får med utgångspunkt i 2014 års rättsfall anses klarlagt att den straffrättsliga regleringen av beredningar möter legalitetsprincipens krav på att vara tillräckligt bestämd och tydlig.
Psykotropkonventionen ska tolkas i enlighet med allmänna folkrättsliga regler om tolkning av konventioner. Enligt artikel 31 och 32 i Wienkonventionen om traktaträtten (SÖ 1975:1) ska en traktat tolkas ärligt i överensstämmelse med den gängse meningen av dess uttryck sedda i sitt sammanhang och mot bakgrund av dess ändamål och syften. Det innefattar en tolkning av såväl texten inklusive dess preambel och bilagor som förarbeten, dokument som upprättats vid dess ingående och efterföljande överenskommelser och praxis.
I preamblen till psykotropkonventionen framgår att parterna föresatt sig att förebygga och bekämpa missbruk av psykotropa ämnen och den olagliga handeln som är en följd därav, med beaktande av att ingripande åtgärder är nödvändiga för att begränsa användandet av sådana substanser för legitima syften. Det överensstämmer väl med det övergripande syftet med svensk narkotikalagstiftning, att förebygga och bekämpa olaglig narkotikahandel.
Av kommentaren till psykotropkonventionens bestämmelse om beredning i avdelade doser i artikel 1 f ii) framgår att det ska vara fråga om "en mindre, mätbar mängd psykotrop drog eller en kombination av flera psykotropa droger i vilken form som helst (tablett/piller, ampuller eller pulver) som är färdigt att konsumeras av eller administreras till en patient eller ett djur, oavsett om så sker oralt eller genom parenteral (subkutan, i underhudsfettet, eller intravenös, direkt i en ven) injektion"
Vidare följer att tillämpningen av begreppet beredning "i avdelade doser" till synes överensstämmer med terminologin som används inom medicinsk, farmakologisk och farmaceutisk vetenskap. Det saknas närmare klargöranden i psykotropkonventionen med dess kommentar och övriga narkotikakonventioner för vad som menas med begreppet. I svensk språklig mening definieras "dos" som en bestämd mängd och verbet "dosera" i sin tur som att "mäta upp lämplig dos av läkemedel".
Av utredningen i målet har framgått att växtmaterialet innehållande DMT förvarats i mindre påsar om 10 respektive 20 gram och två burkar om 20 gram. DMT är en hallucinogen substans med samma huvudsakliga effekter som MDMA och används bland annat i brygden "ayahuasca". DMT intas ofta i kombination med en alkaloid, en s.k. MAO-hämmare, som förbättrar upptaget i magsäcken. DMT kan även intas på andra sätt genom injektion, inhalation och rökning.
Riksåklagaren har visat att en normaldos DMT visserligen kan variera beroende på vilket sätt substansen intas men att en normaldos vid oralt intag med MAO-hämmare uppskattas till mellan 5 och 10 gram. En låg dos uppgår i sin tur till under 5 gram och en hög dos över 15 gram. Det överensstämmer även med de upplysningar leverantören lämnat på förpackningarna. Även om vad som utgör en normaldos DMT kan variera något står det klart att materialet motsvarat en eller möjligen flera normaldoser DMT avsedda för konsumtion.
Det av Cobb åberopade faxmeddelande av den 17 januari 2001 från FN:s narkotikakontrollbyrå, INCB, av vilket det framgår att inga plantor (naturliga material) innehållande DMT eller sådana beredningar för närvarande är kontrollerade under psykotropkonventionen föranleder ingen annan bedömning (jfr NJA 1999 s. 485).
Det anförda leder till att växtmaterialet innehållande DMT får anses vara avdelat i doser och utgör en beredning enligt artikel 1 f ii) i psykotropkonventionen och är därför att anse som narkotika enligt 8 § narkotika­strafflagen.
Vid denna utgång bör prövningstillstånd meddelas beträffande målet i övrigt och lämpligen prövas vidare av hovrätten. Målet lämnas därför tillbaka till hovrätten för den prövning som föranleds av HD:s förklaring (55 kap. 12 § RB).
HD förklarar att J.H:s innehav av 3 389,7 gram DMT (dimetyltryptamin) utgör en beredning i psykotropkonventionens mening och till följd därav är att anse som narkotika enligt narkotikastrafflagen (1968:64).
HD meddelar prövningstillstånd rörande målet i övrigt.
Med undanröjande av hovrättens dom såvitt avser åtalet för narkotikabrott beträffande 3 389,7 gram DMT (del av åtalspunkten 1 A) lämnar HD tillbaka målet till hovrätten för den prövning som föranleds av HD:s förklaring.
HD (justitieråden Turner, Bird, Richards, referent, Gates och Russell) meddelade den 13 december 2018 följande dom.
Cobb åtalades för, såvitt nu är av intresse, narkotikabrott enligt 1 § första stycket 1 och 6 narkotikastrafflagen (1968:64) för att med uppsåt den 10 juni 2015 olovligen i överlåtelsesyfte innehaft 3 389,7 gram DMT (dimetyltryptamin), som är narkotika. Cobb erkände de faktiska omständigheterna men bestred ansvar för brott.
Av utredningen framgick att Cobb hade beställt och tagit emot leveranser från utlandet av pulver av mald rotbark från växten Mimosa hostilis som förpackats i 271 påsar om 10 gram vardera samt torkade blad från växten Evans cabrerana som förpack-ats i 34 påsar och två burkar om 20 gram vardera. Rotdelarna och bladen innehåller båda DMT.
Tingsrätten dömde Cobb för narkotikabrott. Hovrätten har ogillat åtalet.
Enligt prövningstillståndet är den fråga som HD har att besvara huruvida förpackningarna av pulver och torkade växtdelar från icke narkotikaklassificerade växter, som innehåller det narkotikaklassificerade ämnet DMT, utgör en beredning enligt 1971 års psykotropkonvention genom att ha avdelats i doser samt till följd därav ska anses som narkotika enligt 8 § narkotikastrafflagen.
Den som olovligen innehar narkotika döms för narkotikabrott (1 § första stycket 6 narkotikastrafflagen). Med narkotika förstås läkemedel eller hälsofarliga varor med beroendeframkallande egenskaper eller euforiserande effekter, eller varor som med lätthet kan omvandlas till varor med sådana egenskaper eller effekter, och som på sådan grund är föremål för kontroll enligt en internationell överenskommelse som Sverige har tillträtt, eller av regeringen har förklarats vara att anse som narkotika enligt lagen (8 §).
De internationella överenskommelser som avses är 1961 års allmänna narkotikakonvention (SÖ 1964:59 och SÖ 1972:41), 1971 års konvention om psykotropa ämnen (SÖ 1972:42; psykotropkonventionen) samt 1988 års konvention om olaglig hantering av narkotika och psykotropa ämnen (SÖ 1991:41). I konventionernas förteckningar framgår vilka substanser som omfattas av kontroll.
På unionsrättslig nivå definieras narkotika som alla ämnen som omfattas av 1961 års konvention och psykotropkonventionen samt de ämnen som kontrolleras inom ramen för gemensam åtgärd 97/396/RIF om informationsutbyte, riskbedömning och kon-troll av nya syntetiska droger.  Regeringen har i sin tur förklarat de substanser som anges i bilagan till förordningen (1992:1554) om kontroll av narkotika som narkotika.
Substansen DMT är föremål för kontroll och upptagen i psykotropkonventionens förteckning I samt klassad som narkotika i bilagan till den svenska narkotikakontrollförordningen och i Läkemedelsverkets förteckning. Så är dock inte fallet med växterna Mimosa hostilis och Evans cabrerana. Materialet utgör därför inte narkotika enbart på den grunden att det innehåller den narkotikaklassificerade substansen DMT.
Systemet med narkotikaklassning innebär att de förteckningar över substanser som förklaras som narkotika i princip ska anses vara uttömmande. HD uttalade i rättsfallet "Psilocybin" NJA 1995 s. 219, som avsåg svampar som innehöll den narkotikaklassi-ficerade substansen psilocybin, att försiktighet är påkallad när det gäller att bestämma vad som utgör narkotika mot bakgrund av den teknik som har valts för bestämningen. Detta föranledde HD att i "DMT I" NJA 2014 s. 259, som rörde 828 gram växtmaterial från Mimosa hostilis, uttala att det inte utan vidare följer av det nuvarande systemet med narkotikaklassning att åtgärder som att avlägsna blad, avskilja bark och mala ner bark till pulver kan förstås så att det därigenom har uppstått ett narkotikaklassat ämne. Att det framställts ett pulver föranledde alltså i sig inte att det var fråga om narkotika.
Enligt artikel 3.1 i psykotropkonventionen omfattas en beredning av samma kontroll som det psykotropa ämne eller de ämnen som ingår i beredningen. Det innebär att även beredningar av psykotropa ämnen utgör narkotika enligt 8 § narkotikastrafflagen.
Av konventionen följer alltså att varje lösning eller blandning, oavsett dess fysikaliska tillstånd, vari ett eller flera psykotropa ämnen ingår, eller ett eller flera sådana ämnen i avdelade doser, ska anses utgöra en beredning som medför att den omfattas av samma kontroll som det psykotropa ämnet i sig.
Frågan vad som utgör en beredning aktualiserades i "DMT I". HD fann här att den malda rotbarken från Mimosa hostilis inte var en lösning eller blandning. Det förhållandet att pulvret hade förvarats i två påsar om totalt 828 gram medförde inte att materialet kunde anses vara avdelat i doser. Materialet utgjorde därför inte en beredning i psykotropkonventionens mening.
Med ordet "dos" avses normalt en given eller bestämd mängd av ett läkemedel eller en substans. Verbet "dosera" används vidare typiskt sett som att mäta upp en lämplig dos eller mäta upp en bestämd mängd av ett läkemedel eller annan substans. Det saknas närmare klargöranden i psykotropkonventionen, liksom i övriga narkotikakonventioner, om vad som ska avses med "preparation … in dosage form" (dvs. "beredning … i avdelade doser").
I kommentaren till psykotropkonventionens bestämmelser  anges rörande beredning i avdelade doser i artikel 1 (f) (ii) att det ska vara fråga om en uppmätt liten mängd psykotropt ämne eller en kombination av flera psykotropa ämnen i vilken form som helst (tablett, piller, ampuller eller pulver) som är färdig att konsumeras av eller administreras till en patient eller ett djur, oavsett om så sker oralt eller genom parenteral injektion (subkutant genom tillförsel i underhudsfettet eller intravenöst genom tillförsel direkt i en ven). Också i material som tillhandahålls av det internationella organet INCB används denna definition.
För att en substans eller ett ämne ska ses som en sådan beredning som omfattas av artikel 3.1 i psykotropkonventionen och därmed utgöra narkotika bör, i enlighet med vad som angetts i bl.a. kommentaren till konventionen, krävas att beredningen är uppdelad i en liten mängd som är färdig för konsumtion. Försiktighet är påkallad när det gäller att bestämma vad som utgör narkotika (jfr "Psilocybin" och "DMT I", p. 9). Kravet bör därför innebära dels att det är fråga om en mängd som i sig är avsedd för konsumtion vid ett tillfälle, dels att den avdelade mängden kan tillföras brukaren utan någon åtgärd som inte är direkt kopplad till tillförseln. Att det således t.ex. krävs att ämnet vid tillförseln hettas upp eller blandas i en vätska hindrar inte att den kan anses färdig för konsumtion.
Av utredningen framgår att Cobb innehade 271 påsar om 10 gram vardera som innehöll ett pulver från malen rotbark av växten Mimosa hostilis.
Riksåklagaren har visat att en normaldos DMT visserligen kan variera beroende på vilket sätt substansen intas. Ett oralt intag förutsätter normalt tillförsel av ett ytterligare ämne (s.k. MAO-hämmare) som leder till att DMT kan tas upp av kroppen. En normaldos kan då uppskattas till mellan 5 och 10 gram av rotdelar från växten. En låg dos uppgår i sin tur till under 5 gram och en hög dos över 15 gram. Det överensstämmer enligt riksåklagaren även med de upplysningar som leverantören har lämnat på de aktuella förpackningarna. Påsarna med pulvret innehöll därför vad som uppfyller kravet på en normaldos såvitt avser mängden. Det framgår också av utredningen att pulvret är färdigt för konsumtion, t.ex. genom att det blandas ut i en milkshake eller i vatten och därefter intas oralt.
Påsarna med Mimosa hostilis var alltså förpackade i sådana doser som avses i artikel 1 (f) (ii) i psykotropkonventionen och var därför att anse som narkotika.
Av utredningen framgår vidare att de torkade bladen från växten Evans cabrerana förpackats i 34 påsar och två burkar om 20 gram vardera. Det framgår av utredningen att även dessa förpackningar innehöll så mycket av DMT att de utgjorde en normaldos.
När det gäller kravet på att växtdelarna ska vara färdiga för konsumtion är utredningen mer bristfällig. Av de upplysningar som leverantören har lämnat på de flesta av de aktuella förpackningarna framgår att 5 till 15 gram av de torkade bladen ska läggas i en till två liter vatten som sedan ska kokas under fyra timmar på låg värme. Infusionen kan sedan reduceras till en koncentrerad vätska som intas tillsammans med en MAO-hämmare. Någon information om att bladen kan intas på annat sätt än efter sådan kok-ning finns inte i målet. Eftersom annat inte är visat än att det krävs en längre tids hantering för att den psykotropa substansen DMT som finns i bladen ska kunna tillföras brukaren, kan kravet på att materialet är färdigt för konsumtion inte anses uppfyllt.
De påsar och burkar som innehöll Evans cabrerana kan alltså inte anses ha varit förpackade i sådana doser som avses i artikel 1 (f) (ii) i psykotropkonventionen. Växtdelarna var därför inte att anse som narkotika.
Vid denna utgång bör prövningstillstånd meddelas beträffande målet i övrigt.
Hovrättens frikännande dom beträffande växtdelarna från Evans cabrerana bör fastställas. Såvitt avser pulvret av Mi-mosa hostilis bör domen undanröjas och målet i den delen lämnas tillbaka till hovrätten för den prövning som föranleds av HD:s förklaring.
HD förklarar att de av Cobb innehavda förpackningarna med pulver från växten Mimosa hostilis, som innehåller det narkotikaklassi-ficerade ämnet DMT, utgör en beredning i psykotropkonventionens mening genom att ha avdelats i doser samt till följd därav ska anses som narkotika enligt 8 § narkotikastrafflagen (1968:64). HD förklarar också att de av Cobb innehavda förpackningarna med torkade växtdelar från växten Evans cabrerana, som också den innehåller DMT, inte utgör en beredning i konventionens mening och därför inte ska anses som narkotika.
HD meddelar prövningstillstånd rörande målet i övrigt.
HD fastställer hovrättens dom såvitt avser åtalet för narkotikabrott beträffande 717,7 gram växtdelar innehållande DMT (del av åtalspunkten 1 A).
HD undanröjer hovrättens dom såvitt avser åtalet för narkotikabrott beträffande 2 672 gram pulver innehållande DMT (del av åtalspunkten 1 A) och lämnar tillbaka målet till hovrätten för den prövning som föranleds av HD:s förklaring.