Säljaren av en begagnad bil har ansetts ha bevisbördan för att en varudeklaration överlämnats till köparen i samband med köpet. Avgörande 1999-10-29; 1999-3751
A köpte i februari 1999 en Audi 80, årsmodell 1990. Köpeskillingen var 49 200 kr. Någon varudeklaration fanns inte vid köpet. Bilen hade ett missljud som A först trodde var normalt. Missljudet ökade när hon bytte till sommardäck. När hon påtalade felet till säljaren hävdade man att ljudet endast kunde anses utgöra ”ett skönhetsfel”. Det visade sedermera att missljudet orsakats av slitna kullager i växellådan. A yrkade hos nämnden ersättning med 10 000 kr för avhjälpande av felet.
Säljaren bestred yrkandet och anförde som grund för bestridandet att förekomsten av ett mindre ljud från växellådan tydligt framgått av varudeklarationen, som A tagit del av.
Nämnden gjorde följande bedömning:
Vid all yrkesmässig försäljning har säljaren ansvar för att varan inte är behäftad med fel. Vid försäljning av begagnade varor till konsument innebär detta att säljaren svarar för att varan inte är i sämre skick än vad köparen med hänsyn till det begärda priset och övriga omständigheter vid köpet med fog har kunnat förutsätta. Säljaren måste således veta vad han säljer, dvs. ha en uppfattning om varans skick. Detta förutsätter att varje individuell vara undersöks i rimlig omfattning innan den bjuds ut och att köparen underrättas om vad som kommit fram vid undersökningen. Vid försäljning av begagnade bilar hör det till god branschpraxis att undersökningsresultatet redovisas i en varudeklaration. Deklarationen fyller ingen funktion om inte köparen tar del av den. Ansvaret för att så blir fallet måste enligt nämnden vila på säljaren. Därtill är säljaren närmast till att säkerställa utredning om att så blivit fallet, exempelvis genom att låta köparen i kontraktet bekräfta att han tagit del av varudeklarationen.
Bolaget har uppgivit att det vid försäljningen av bilen fanns en varudeklaration och att denna lämnades över till A. Bolaget har givit in en kopia av deklarationen. Av denna framgår att växellådan avvek från vad som var att anses som normal standard med hänsyn till bilens ålder och körsträcka. A har hävdat att hon varken fått del av varudeklarationen eller underrättats om att växellådan avvek från normalt skick. Hon skulle inte ha köpt bilen om hon fått sådan information. Nämnden finner att bolaget, mot A:s bestridande, inte visat att varudeklarationen lämnats över till henne eller att hon på annat sätt informerats om växellådsfelet.
Med utgångspunkt i den av bolaget åberopade varudeklarationen får det anses ostridigt att växellådan vid köpet var behäftad med fel – ett fel som bolaget ansvarar för. Då bolaget tidigare endast varit berett att svara för en del av reparationskostnaden är A, för det fall hon på eget initiativ redan låtit avhjälpa felet, berättigad till ersättning mot uppvisande av kvitto med högst 10 000 kr, motsvarande redovisat kostnadsförslag. Har reparationen inte utförts skall bolaget på ett fackmässigt sätt och utan kostnad för A låta reparera växellådan.