PERSONALDOMSTOLENS DOM (första avdelningen) den 30 november 2009 Mål F-16/09 Jorge de Meyers mot Europeiska gemenskapernas kommission ”Personalmål – Tjänstemän – Betygsättning – Rapport om karriärutveckling – Bedömningsförfarandet för år 2007 – Åsidosättande av artikel 43 i tjänsteföreskrifterna – Motivering – Uppenbart oriktig bedömning – Bedömning av prestationsförmågan för en del av referensperioden” Saken: Talan, som väckts med stöd av artiklarna 236 EG och 152 EA, genom vilken Berry har yrkat ogiltigförklaring av sin karriärutvecklingsrapport för perioden den 1 januari till den 31 december 2007 och av tillsättningsmyndighetens beslut av den 21 november 2008 att avslå det klagomål som han framställt mot nämnda karriärutvecklingsrapport. Avgörande: Talan ogillas. Sökanden ska ersätta rättegångskostnaderna. Sammanfattning 1. Tjänstemän – Betygsättning – Rapport om karriärutveckling – Sänkta betyg i förhållande till föregående betygsättning – Motiveringsskyldighet (Tjänsteföreskrifterna, artiklarna 25 och 43) 2. Tjänstemän – Betygsättning – Rapport om karriärutveckling – Skyldighet att låta bedömningen omfatta hela referensperioden (Tjänsteföreskrifterna, artikel 43) 1. Karriärutvecklingsrapporterna, vilka inte utgör beslut i den mening som avses i artikel 25 i tjänsteföreskrifterna, regleras av specialbestämmelserna i artikel 43 i tjänsteföreskrifterna. Administrationen är likväl skyldig att ge varje rapport en tillräcklig och detaljerad motivering och att ge den berörda personen tillfälle att yttra sig över denna motivering. Iakttagandet av dessa krav är ännu viktigare då betygen är sänkta i förhållande till föregående betygsättning. När det rör sig om en begränsad sänkning kan administrationen anses ha uppfyllt denna skyldighet om den har angett kortfattade skäl till sänkningen, till exempel genom en nyansering i den analytiska bedömningen av den berörde tjänstemannens prestationer i förhållande till den bedömning som har gjorts i den föregående karriärutvecklingsrapporten. (se punkt 45) Hänvisning till Domstolen 25 november 1976, Küster mot parlamentet, 122/75, REG 1976, s. 1685, punkterna 24 och 25 Förstainstansrätten 12 juni 2002, Robinson mot kommissionen, T‑187/01, REGP 2002, s. I‑A‑81 och s. II‑389, punkt 27 och där angiven rättspraxis; 30 september 2004, Ferrer de Moncada mot kommissionen, T‑16/03, REGP 2004, s. I‑A‑261 och s. II‑1163, punkt 56; 25 oktober 2005, Francis mot kommissionen, T‑50/04, REGP 2005, s. I‑A‑339 och s. II‑1499, punkt 36 Personaldomstolen 13 december 2007, Nelson mot kommissionen, F‑65/05, REGP 2007, s. I‑A‑1‑0000 och s. II‑A‑1‑0000, punkt 96; 10 november 2009, N mot parlamentet, F‑93/08, REGP 2009, s. I‑A‑1‑0000 och s. II‑A‑1‑0000, punkt 82 2. Det framgår av bestämmelserna i artikel 1 i de allmänna genomförandebestämmelserna för artikel 43 i tjänsteföreskrifterna, vilka antagits av kommissionen, att en karriärutvecklingsrapport, som har till syfte att bedöma en tjänstemans kompetens, prestationsförmåga och uppförande i tjänsten, ska omfatta hela bedömningsperioden och inte endast en del av denna. Även om det skulle antas att en betygsättare som endast har bedömt den betygsatta tjänstemannens prestationsförmåga för en del av bedömningsperioden har begått ett uppenbart fel, innebär denna oegentlighet inte att karriärutvecklingsrapporten ska ogiltigförklaras i de fall då den har rättats av den kontrasignerande tjänstemannen eller den bedömningsansvarige, eftersom dessa har en självständig kompetens på området. (se punkterna 52 och 56) Hänvisning till Förstainstansrätten 5 november 2003, Lebedef mot kommissionen, T‑326/01, REGP 2003, s. I‑A‑273 och s. II‑1317, punkt 61; 25 oktober 2005, Fardoom och Burton mot kommissionen, T‑43/04, REGP 2005, s. I‑A‑329 och s. II‑1465, punkt 90 Personaldomstolen 25 april 2007, Humphrey mot kommissionen, F‑71/06, REGP 2007, s. I‑A‑1‑0000 och s. II‑A‑1‑0000, punkt 48; 13 december 2007, Nelson mot kommissionen, F‑28/06, REGP 2007, s. I‑A‑1‑0000 och s. II‑A‑1‑0000, punkterna 43 och 48; 15 december 2008, Skareby mot kommissionen, F‑34/07, REGP 2008, s. I‑A‑1‑0000 och s. II‑A‑1‑0000, punkt 58, som har överklagats till förstainstansrätten, mål T‑91/09 P