FÖRSTAINSTANSRÄTTENS DOM (avdelningen för överklaganden) den 24 april 2009 Mål T‑492/07 Brown m.fl. mot Europeiska gemenskapernas kommission ”Överklagande – Personalmål – Tjänstemän – Hull – Befordringsförfarandet år 2005 – Ej upptagen i förteckningen över befordrade tjänstemän – Vägledande multiplikationsfaktorer – Artiklarna 6 och 10 i bilaga XIII till tjänsteföreskrifterna – Intresse av att anföra en grund” Saken: Överklagande av Europeiska unionens personaldomstols (andra avdelningen) beslut av den 17 oktober 2007 i mål F-115/06, Adams m.fl. mot kommissionen (ännu inte publicerat i Rättsfallssamlingen), med yrkande att beslutet ska upphävas. Avgörande: Överklagandet ogillas. Wilkins och nio andra tjänstemän vid kommissionen, vars namn framgår av en bilaga till domen, förpliktas att ersätta sina rättegångskostnader och kommissionens kostnader i målet vid förevarande instans. Sammanfattning 1. Tjänstemän – Talan – Berättigat intresse av att få saken prövad – Talan mot ett beslut att inte befordra någon (Tjänsteföreskrifterna, artiklarna 90 och 91) 2. Tjänstemän – Talan – Rättsakt som går någon emot – Begrepp – Beslut om att fastställa en förteckning över befordrade tjänstemän – Tysta beslut att inte befordra andra tjänstemän än klaganden – Omfattas inte (Tjänsteföreskrifterna, artiklarna 90 och 91) 1. En tjänsteman som hävdar att han har ett berättigat intresse av att få ett tyst beslut att inte befordra honom under ett omtvistat befordringsförfarande ogiltigförklarat, på grund av den befordringskvot som ska tillämpas för en viss lönegrad inte har följts, måste bevisa att det inte var uteslutet att han, med hänsyn till hans individuella situation, särskilt det sammanlagda antalet befordringspoäng, skulle ha kunnat ha nått upp till befordringsgränsen, om ovannämnda befordringsprocent hade tillämpats. (se punkt 34) Hänvisning till förstainstansrätten den 22 november 2006, T‑436/04, Adams mot kommissionen, REGP 2006, s. I‑A‑2‑277 och II‑A‑2‑1439, punkterna 33–37 och 39, förstainstansrätten 26 april 2007, Tebaldi m.fl. mot kommissionen, T‑415/04, REGP 2007, s. I‑A-2-0000 och II‑A‑2‑0000, punkterna 29–32 2. Förvisso förlorar inte tillsättningsmyndighetens beslut att fastställa en förteckning över befordrade tjänsteman i ett viss befordringsförfarande sin betydelse när den upphör att gälla, eftersom en tjänsteman, vid senare befordringsförfaranden, kan befinna sig i konkurrens med ett antal tjänstemän som, i förekommande fall, kunde ha befordrats om tillsättningsmyndigheten hade tillämpat en högre befordringskvot; inte desto mindre kan tysta beslut att inte befordra dessa andra tjänstemän under nämnda befordringsförfarande inte anses utgöra beslut som går denne tjänsteman emot. (se punkt 38) Hänvisning till förstainstansrätten den 19 oktober 2006, T‑311/04, Buendía Sierra mot kommissionen, REG 2006, s. II‑4137, punkt 349