PERSONALDOMSTOLENS DOM (tredje avdelningen) den 16 september 2009 Mål F-130/07 Fiorella Vinci mot Europeiska centralbanken (ECB) ”Personalmål – Anställda vid ECB – Påstådd otillåten behandling av medicinska uppgifter – Påtvingat läkarbesök” Saken: Talan enligt artikel 36.2 i protokollet om stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken som är fogat till EG‑fördraget, genom vilken Fiorella Vinci yrkar, för det första, att personaldomstolen fastställer att införandet i hennes personliga akt av följande handlingar var rättstridigt: 1) Skrivelse av den 5 mars 2007 som Europeiska centralbankens generaldirektorat för personalfrågor, budget och organisation sänt till henne och i vilken hon upplystes om att Europeiska centralbankens förtroendeläkare beslutat att hon den 8 mars 2007 skulle genomgå en hälsoundersökning hos en oberoende expert. 2) En annan skrivelse av den 5 mars 2007 som generaldirektoratet för personalfrågor sänt till den oberoende experten professor A, för att denne skulle genomföra hälsoundersökningen av sökanden. 3) Skrivelse av den 24 april 2007 från förtroendeläkaren till Europeiska centralbanken, i vilken denne konstaterade att sökandens arbetsförmåga inte var nedsatt. För det andra yrkar Fiorella Vinci att personaldomstolen ska fastställa att införandet, av professor A:s personal, i hennes hälsojournal av protokollet från hälsoundersökningen den 8 mars 2007 var rättsstridigt. För det tredje yrkar Fiorella Vinci att personaldomstolen ska fastställa att det beslut som ECB:s ordförande fattade den 3 september 2007 om avslag på sökandens klagomål av den 2 augusti 2007 – och därigenom vägra att ta bort ovannämnda handlingar från hennes personakt och hälsojournal, till vilka de fogats – var rättsstridigt. För det fjärde yrkar Fiorella Vinci att personaldomstolen ska fastställa att skrivelsen av den 5 mars 2007, genom vilken hon kallades till hälsoundersökningen den 8 mars 2007 hos professor A, är rättsstridig. För det femte yrkar Fiorella Vinci att personaldomstolen ska förplikta ECB att betala 10 000 euro till henne i skadestånd för den skada hon anser sig ha lidit. För det sjätte yrkar Fiorella Vinci slutligen att personaldomstolen ska förplikta ECB att ersätta rättegångskostnaderna. Avgörande: Talan ogillas. Vardera parten ska bära sina rättegångskostnader. Sammanfattning 1. Tjänstemän – Anställda vid Europeiska centralbanken – Talan – Rättsakt som går någon emot – Begrepp – Vägran att stryka uppgifter av personlig natur som administrationen infört i en personlig akt – Omfattas (Europaparlamentets och rådets förordning nr 45/2001, artikel 16; Europeiska centralbankens anställningsvillkor, artikel 42) 2. Tjänstemän – Anställda vid Europeiska centralbanken – Talan – Skyldighet att framställa en föregående begäran trots avsaknad av angripbart beslut – Föreligger inte (Europeiska centralbankens anställningsvillkor, artiklarna 41 och 42; Europeiska centralbankens personalföreskrifter, artikel 8.1.0) 3. Tillnärmning av lagstiftning – Skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter – Behandling av dessa uppgifter av gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen – Förordning nr 45/2001 – Insamling av medicinska uppgifter i syfte att undersöka en situation med kronisk frånvaro – Lagenlighet (Europaparlamentets och rådets förordning nr 45/2001, artikel 4.1 c) 4. Tillnärmning av lagstiftning – Skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter – Behandling av dessa uppgifter av gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen – Förordning nr 45/2001 – Insamling av medicinska uppgifter i syfte att undersöka huruvida sjukfrånvaro varit motiverad – Undersökningens omfattning (Europaparlamentets och rådets förordning nr 45/2001, artikel 10.2 b; Europeiska centralbankens anställningsvillkor, artikel 31; Europeiska centralbankens personalföreskrifter, artikel 5.13.4) 5. Tillnärmning av lagstiftning – Skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter – Behandling av dessa uppgifter av gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen – Förordning nr 45/2001 – Behandling av uppgifter av medicinsk art – Rättslig grund (Europaparlamentets och rådets förordning nr 45/2001, artikel 10.2 b) 6. Tillnärmning av lagstiftning – Skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter – Behandling av dessa uppgifter av gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen – Förordning nr 45/2001 – Rättsakt genom vilken en gemenskapsinstitution eller ett gemenskapsorgan godkänner behandling av uppgifter om personalen – Villkor (Europaparlamentets och rådets förordning nr 45/2001) 1. Ett beslut genom vilket Europeiska centralbanken avslår en begäran från en anställd att utplåna uppgifter av personlig natur som administrationen infört i dennes personliga akt utgör en rättsakt mot vilken talan kan väckas, i den mening som avses i artikel 42 i Europeiska centralbankens anställningsvillkor. Det framgår nämligen av artikel 16 i förordning nr 45/2001 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter, att en vägran att utplåna uppgifter är rättstridig om behandlingen av de aktuella uppgifterna varit olaglig, särskilt om dessa samlats in olagligen. En domstol som prövar huruvida en vägran att utplåna uppgifter varit rättsenlig bör därför pröva rättsenligheten av samtliga behandlingar som de aktuella uppgifterna undergått, särskilt registrering och lagring (det vill säga införande) av dessa uppgifter. Även om artikel 16 i förordning nr 45/2001 endast anger att behandlingen ska ha varit ”olaglig” och nämner åsidosättande av bestämmelserna i kapitel II avsnitten 1, 2 och 3, kan detta inte tolkas som att laglighetskontrollen av dessa behandlingar endast ska utgå från bestämmelserna i nämnda avsnitt. Rätten bör därför pröva huruvida en grund som gäller en behandlings olaglighet kan åsidosätta respekten för privatlivet, vilken nämnda förordning syftar till att skydda vad gäller behandling av personuppgifter. (se punkterna 46–48, 66 och 67) 2. I Europeiska centralbankens personalföreskrifter föreskrivs inte något särskilt förfarande för föregående begäran för det fall inget angripbart beslut tidigare fattas av banken. En sökande kan därmed inte klandras för att ha inkommit med en begäran att inleda ett administrativt förfarande utan att banken dessförinnan fattat något angripbart beslut. Dessutom kan den i artikel 8.1.0 i personalföreskrifterna föreskrivna tidsfristen på två månader, som räknas från delgivningen av det angripna beslutet, inte tillämpas för det fall det är under ett administrativt förfarande som ett beslut fattas som därefter kan bestridas (först genom ett klagomål och därefter genom ett överklagande), eftersom denna tidsfrist förutsätter att det redan finns ett beslut. (se punkterna 51, 53 och 55) 3. För det fall en gemenskapsinstitution eller ett gemenskapsorgan erhållit tillstånd till insamling av medicinska uppgifter avseende sin personal, som kan vara potentiellt inträngande och medföra risker för att privatlivet kränks, ska användningen av de insamlade uppgifterna inte gå utöver vad som är absolut nödvändigt, med beaktande av de omständigheter som råder när institutionen eller organet utövar denna rätt. Institutionen eller organet ska således iakttaga proportionalitetsprincipen, särskilt såsom detta vad gäller skyddet vid behandling av personuppgifter formulerats i artikel 4.1 c i förordning nr 45/2001 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter. Det ankommer även på gemenskapsdomstolen att kontrollera iakttagandet av denna princip. En insamling av medicinska uppgifter som genomförts av en gemenskapsinstitution eller ett gemenskapsorgan, i form av en komplett genomgång av en anställds allmänna hälsotillstånd i syfte att dels undersöka huruvida dennes upprepade sjukfrånvaro varit motiverad, dels undersöka behovet av att förändra den berördes arbetsvillkor på grund av dennes eventuella problem att utföra sina arbetsuppgifter till följd av sitt hälsotillstånd, kan inte anses vara av för långtgående natur. Under sådana omständigheter kan administrationen med fog anse att en komplett genomgång av den anställdes hälsotillstånd är nödvändig för att få slut på en situation med kronisk frånvaro som administrationen finner otillfredsställande för såväl administrationen som den berörde anställde. För övrigt är en institution i en sådan situation i sin fulla rätt – och kanske till och med skyldig på grund av sina skyldigheter mot sin personal – att utvärdera huruvida det är nödvändigt att förändra arbetssituationen för en anställd med hänsyn till de eventuella svårigheter denne anställde kan ha att utföra sina arbetsuppgifter på grund av sitt hälsotillstånd. (se punkterna 87, 89, 90, 102 och 139) 4. Förvisso krävs det enligt bestämmelserna i artikel 10.2 b i förordning nr 45/2001 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter, att behandlingen som omfattas av bestämmelsen är nödvändig för att fullgöra de skyldigheter och särskilda rättigheter som åligger den registeransvarige inom arbetsrätten. Emellertid framgår det inte av dessa bestämmelser att alla texter i vilka det föreskrivs om en behandling av ”särskilda kategorier av uppgifter” i den mening som avses i rubriken för artikel 10 i nämnda förordning, själva måste uttryckligen ange det exakta syftet med denna behandling och därmed motivera att den är nödvändig. Även om det i artikel 5.13.4 i Europeiska centralbankens personalföreskrifter inte uttryckligen anges några syften som kan motivera den där föreskrivna insamlingen av personuppgifter framgår dessa syften under alla förhållanden av det sammanhang i vilket nämnda artikel ingår. Samtliga bestämmelser i artikel 5.13 syftar till att precisera villkoren för att tillämpning av artikel 31 i Europeiska centralbankens anställningsvillkor, i vilken det anges att ”en medlem av personalen som kan styrka att han på grund av sjukdom eller olycka inte kan genomföra sina arbetsuppgifter ska få betald sjukledighet”. De åtgärder som föreskrivs i artikel 5.13.4 kan således tillämpas vid frånvaro i form av sjukledighet för att kontrollera att frånvaron är motiverad. Dessa kontrollers omfattning kan variera, bland annat på grund av hur ofta personen varit frånvarande. (se punkterna 100, 101 och 138) 5. Det framgår inte av bestämmelserna i artikel 10.2 b i förordning nr 45/2001 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter, att dessa skulle innebära att varje behandling av särskilda kategorier av uppgifter i den mening som avses i artikel 10.1 i förordningen måste godkännas i en föreskrift vars existens direkt föreskrivs i fördragen om upprättandet av Europeiska gemenskaperna. En sådan tolkning vore inte i överensstämmelse med textens ordalydelse och särskilt inte med användningen av uttrycket ”på grundval av”, vilket, även om det antyder ett samband mellan den föreskrift i vilken föreskrivs om behandling av uppgifter och fördragen, inte därmed innebär att detta samband måste vara direkt. Även om det är riktigt att det i den franska språkversionen av nämnda artikel 10.2 b i förordning nr 45/2001 föreskrivs att behandling av bland annat medicinska uppgifter måste vara tillåtna enligt fördragen eller andra ”actes législatifs”, ska uttrycket ”actes législatifs” förstås som hänförande sig till ”akt innehållande bestämmelser”, vilket är fallet i de övriga språkversionerna: I dessa används ett mer generellt uttryck som inte ger uttryck för att behandlingen ska tillåtas genom en rättsakt som härrör från något särskilt organ. (se punkterna 115, 116, 118 och 119) 6. När det gäller en rättsakt genom vilken en gemenskapsinstitution eller ett gemenskapsorgan godkänner behandling av personuppgifter rörande medlemmar av sin personal, och om omfattas av tillämpningsområdet för förordning nr 45/2001 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter, säkerställs skyddet av de anställdas privatliv på ett fullgott sätt då den föreskrift som godkänner behandlingen av uppgifterna är en rättsakt som gjorts tillräckligt offentlig och den aktuella behandlingen är förutsebar. (se punkt 122)