PERSONALDOMSTOLENS DOM (första avdelningen) den 16 januari 2007 Mål F-3/06 Simon m.fl. mot Europeiska gemenskapernas kommission ”Tjänstemän – Skyldighet för administrationen att biträda tjänstemän – Avslag på begäran om biträde – Överföring av pensionsrättigheter som förvärvats i Belgien” Saken: Talan, med stöd av artiklarna 236 EG och 152 EA, i vilken Simon och 482 andra tjänstemän och tillfälligt anställda vid kommissionen yrkar dels att kommissionens beslut av den 10 juni 2005 att avslå deras begäran om bistånd i enlighet med artikel 24 i tjänsteföreskrifterna, dels ersättning för den skada de har lidit till följd av detta beslut om avslag. Avgörande: Talan ogillas. Vardera parten skall bära sin rättegångskostnad . Sammanfattning Tjänstemän – Pensioner – Pensionsrättigheter som förvärvats före anställningen vid gemenskaperna – Överföring till gemenskapens pensionssystem (Tjänsteföreskrifterna, artikel 24 första stycket; bilaga VIII, artikel 11.2) En institution åsidosätter inte sin biståndsplikt enligt artikel 24 i tjänsteföreskrifterna om den avslår en tjänstemans begäran om tekniskt och ekonomiskt bistånd med att kontrollera huruvida tjänstemannen har ett personligt intresse av att begära en ny överföring av pensionsrättigheter som tjänstemannen förvärvat enligt ett belgiskt pensionssystem innan han anställdes vid gemenskaperna, på grund av att villkoren för överföring blivit mer förmånliga genom att denna medlemsstat infört ny lagstiftning, och om att därefter i förekommande fall beviljas en sådan ny överföring, om denna institution klart har förklarat att den inte kommer att återkalla sitt ursprungliga överföringsbeslut. Denna institution kan nämligen med rätta anse att en sådan begäran om bistånd riktar sig mot ett av dess beslut, eftersom överföringen består av två beslut som på den berördes begäran fattas dels av den nationella pensionsmyndigheten som beräknar intjänade rättigheter, dels av gemenskapsinstitutionen som med hänsyn till dessa rättigheter beslutar hur många intjänandeår som dessa överförda rättigheter motsvarar i gemenskapens pensionssystem. Omständigheten att syftet med en begäran om bistånd är att en rättsakt från institutionen skall återkallas innebär förvisso inte med nödvändighet, särskilt inte om institution kan tänka sig att återkalla rättsakten, att begäran om bistånd riktar sig mot institutionens rättsakt, och därför inte omfattas av tillämpningsområdet för artikel 24 i tjänsteföreskrifterna, enligt vilken tjänstemännen har rätt till skydd mot tredje mans aktioner och inte mot institutionens egna rättsakter. Så är dock fallet om institutionen tydligt har angett att den har beslutat att inte återkalla rättsakten i fråga. I ett sådant fall kan den berörde tjänstemannen inte med rätta åberopa omsorgsplikten mot ett beslut om avslag på hans begäran, eftersom denna skyldighet inte kan tvinga institutionen att bortse från tjänsteföreskrifternas villkor för sådant bistånd. Tjänstemannen har inte heller rätt att åberopa principen pacta sunt servanda , eftersom han inte har förklarat mot vilket avtal eller vilken överenskommelse som institution har brutit, eller principen att den som har stiftat en lag, måste själv följa den (patere legem quam ipse fecisti) , eftersom tjänsteföreskrifterna inte är regler som en institution har infört i egenskap av tillsättningsmyndighet utan i egenskap av gemenskapslagstiftare. Slutligen kan grunden som anförts mot avslaget på denna begäran som går ut på att ändringen i den belgiska lagstiftningen har lett till diskriminering mellan olika gemenskapstjänstemän, som har överfört sina i Belgien intjänade pensionsrättigheter, beroende på huruvida de har begärt överföring av dessa rättigheter före eller efter att den nya lagstiftningen trädde i kraft, inte tas upp till sakprövning vad avser institutionens beslut att inte lämna bistånd. Grunden om åsidosättande av likabehandlingsprincipen kan nämligen endast tas upp till sakprövning om det påstås att institutionen har lämnat bistånd till andra tjänstemän och andra anställda som befinner sig i samma situation som sökanden. (se punkterna 27–34, 38, 46, 60 och 61) Hänvisning till Förstainstansrätten: 10 juli 1997, Apostolidis m.fl. mot kommissionen, T‑81/96, REGP 1997, s. I‑A‑207 och s. II‑607, punkt 90 och angiven rättspraxis