Preliminär utgåva DOMSTOLENS DOM (sjätte avdelningen) den 14 november 2024 ( * ) ” Begäran om förhandsavgörande – Direktiv 2011/7/EU – Bekämpande av sena betalningar vid handelstransaktioner – Artikel 2 led 3 – Begreppet företag – Oberoende yrkesmässig verksamhet – Skådespelare – Warner – Förfarande för betalningsföreläggande ” I mål C‑643/23, angående en begäran om förhandsavgörande enligt artikel 267 FEUF, framställd av Tribunal da Relação de Lisboa (Appellationsdomstolen i Lissabon, Portugal) genom beslut av den 4 juli 2023, som inkom till domstolen den 26 oktober 2023, i målet Agenciart – Management Brown mot CT, meddelar DOMSTOLEN (sjätte avdelningen) sammansatt av domstolens vice ordförande Lopez, tillika tillförordnad domare på sjätte avdelningen, samt domarna Garcia (referent) och Reed, generaladvokat: Daniels, justitiesekreterare: A. Meyers, efter det skriftliga förfarandet, med beaktande av de yttranden som avgetts av: – CT, genom Fernandez, advogado, – Europeiska kommissionen, genom M. Ioan och M. Narciso, båda i egenskap av ombud, med hänsyn till beslutet, efter att ha hört generaladvokaten, att avgöra målet utan förslag till avgörande, följande Dom 1 Begäran om förhandsavgörande avser tolkningen av artikel 2 led 3 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/7/EU av den 16 februari 2011 om bekämpande av sena betalningar vid handelstransaktioner (EUT L 48, 2011, s. 1). 2 Begäran har framställts i ett mål mellan Agenciart – Management Brown (nedan kallat Agenciart) och CT angående betalning av en provision som krävts av Agenciart enligt ett agenturavtal. Tillämpliga bestämmelser Unionsrätt 3 Skälen 5 och 10 i direktiv 2011/7 har följande lydelse: ”(5) Företag bör kunna bedriva handel på hela den inre marknaden på sådana villkor som säkerställer att gränsöverskridande transaktioner inte medför större risker än inhemsk försäljning. Det skulle leda till en snedvridning av konkurrensen om väsentligt olika regler tillämpades på inhemska och gränsöverskridande transaktioner. … (10) Det faktum att fria yrkesutövare omfattas av det här direktivet bör inte betyda att medlemsstaterna måste behandla dem som företag eller näringsidkare för syften som ligger utanför tillämpningsområdet för detta direktiv.” 4 Artikel 1 i detta direktiv har rubriken ”Syfte och tillämpningsområde”. I punkterna 1 och 2 i denna artikel föreskrivs följande: ”1. Syftet med detta direktiv är att bekämpa sena betalningar vid handelstransaktioner, för att se till att den inre marknaden fungerar väl och därigenom främja företagens, särskilt de små och medelstora företagens, konkurrenskraft. 2. Detta direktiv ska gälla alla betalningar som görs som ersättning vid handelstransaktioner.” 5 Artikel 2 i direktivet har följande lydelse: ”I detta direktiv avses med 1) handelstransaktioner : transaktioner mellan företag eller mellan företag och offentliga myndigheter som leder till leverans av varor eller tillhandahållande av tjänster mot ersättning, … 3) företag : varje organisation, utom en offentlig myndighet, som handlar inom sin oberoende ekonomiska eller yrkesmässiga verksamhet, även om den verksamheten bedrivs av en ensam person, …” Portugisisk rätt 6 Direktiv 2011/7 har införlivats med portugisisk rätt genom decreto-lei n o 62/2013 (lagdekret nr 62/2013) av den 10 maj 2013. 7 I artikel 3 i lagdekret nr 62/2013 anges följande: ”I detta lagdekret avses med … b) handelstransaktioner : transaktioner mellan företag eller mellan företag och offentliga myndigheter som leder till leverans av varor eller tillhandahållande av tjänster mot ersättning, … d) företag : varje organisation, utom en offentlig myndighet, som handlar inom sin oberoende ekonomiska eller yrkesmässiga verksamhet, även om den verksamheten bedrivs av en ensam person, …” Målet vid den nationella domstolen och tolkningsfrågan 8 Agenciart är ett kommersiellt bolag som bedriver artistagentur och förvaltning av artistkarriärer för de skådespelare som bolaget företräder. Bolaget var agent för CT, en skådespelare, till och med den 30 juni 2017. 9 I maj 2017 förhandlade Agenciart med ett tv-bolag och ett produktionsbolag om CT:s deltagande i en tv-serie och kom överens om villkoren och formerna för CT:s åtagande. Deltagandet inleddes i juni 2017 och avslutades i slutet av maj 2018. 10 För de tjänster avseende karriärförvaltning som Agenciart tillhandahöll CT inom ramen för sitt deltagande i tv-serien utfärdade Agenciart en faktura, daterad den 17 juli 2019, på 19 188 euro. 11 Eftersom fakturan inte betalades, inledde Agenciart ett förfarande för betalningsföreläggande mot CT, som bestred betalningsföreläggandet. 12 Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa – Juízo de Execução de Lisboa (utsökningsdomaren vid distriktsdomstolen i Lissabon, Portugal) biföll invändningen mot verkställighet, bland annat eftersom denna ansåg att Agenciart inte kunde ansöka om verkställighet hos CT enligt förfarandet för betalningsföreläggande av det skälet att CT inte var ett kommersiellt bolag. 13 Agenciart överklagade det avgörandet till Tribunal da Relação de Lisboa (Appellationsdomstolen i Lissabon, Portugal), som är den hänskjutande domstolen. 14 Den hänskjutande domstolen har preciserat att tillämpningsområdet för förfarandet för betalningsföreläggande avgränsas genom fastställandet av objektiva och subjektiva förhandsvillkor. I förevarande fall återstår det att pröva huruvida det subjektiva förhandsvillkoret avseende egenskapen av ”företag” i artikel 3 led d i lagdekret nr 62/2013 är uppfyllt. 15 Den hänskjutande domstolen har i detta avseende angett att begreppet företag, i denna bestämmelse, i likhet med artikel 2 led 3 i direktiv 2011/7, definieras som ”varje organisation … som handlar inom sin oberoende ekonomiska eller yrkesmässiga verksamhet, även om den verksamheten bedrivs av en ensam person”. 16 Enligt den hänskjutande domstolen är det uppenbart att Agenciart omfattas av detta begrepp, medan det råder tvivel om huruvida även CT omfattas av begreppet. Vid första anblicken talar den omständigheten att CT utövar skådespelaryrket och att det agenturavtal som hon ingått med Agenciart är inriktat på att främja hennes yrkesverksamhet som fri yrkesutövare för att CT ska kvalificeras som ett ”företag”, i den mening som avses i artikel 3 led d i lagdekret nr 62/2013. 17 Enligt den hänskjutande domstolen har CT emellertid hävdat att en korrekt tolkning av lagen och begreppet företag inte gör det möjligt att anse att en person handlar på det kommersiella området genom utövande av en oberoende ekonomisk eller yrkesmässig verksamhet enbart av det skälet att vederbörande är skådespelare vid undertecknandet av ett avtal om karriärförvaltning. 18 CT har i detta avseende grundat sig på domen av den 15 december 2016, Nemec (C‑256/15, EU:C:2016:954), i vilken domstolen prövade tolkningen av begreppet företag, i den mening som avses i artikel 2 led 1 tredje stycket i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/35/EG av den 29 juni 2000 om bekämpande av sena betalningar vid handelstransaktioner (EGT L 200, 2000, s. 35), nu artikel 2 led 3 i direktiv 2011/7, vad gäller fysiska personer. 19 I punkterna 33 och 34 i den domen fann domstolen att eftersom det krävs att den berörda personen handlar i egenskap av organisation inom ramen för en oberoende ekonomisk eller yrkesmässig verksamhet, innebär detta krav att denna person, oberoende av dess form och rättsliga ställning enligt nationell rätt, ska bedriva denna verksamhet på ett strukturerat och stabilt sätt. 20 Enligt den hänskjutande domstolen ger begreppet stabilitet, som EU-domstolen har hänvisat till, inte upphov till några särskilda svårigheter i förevarande fall. Den hänskjutande domstolen anser däremot att det råder tvivel om vad som ska förstås med att ”handla i egenskap av organisation” och att bedriva en sådan verksamhet ”på ett strukturerat sätt”. 21 Ur denna synvinkel avsåg domen av den 15 december 2016, Nemec (C‑256/15, EU:C:2016:954), en person som var innehavare av en licens för att som självständig hantverkare utöva verksamhet avseende tillverkning av mekaniska komponenter och svetsning. Det förutsattes, för utövandet av en sådan verksamhet, att denna person, utöver sin arbetsstyrka och sina tekniska kunskaper, förfogade över egna lokaler för utövandet av sin hantverksverksamhet samt råvaror och verktyg, det vill säga en strukturerad samling produktionsmedel. Detta innebär att situationen för en sådan hantverkare skiljer sig från situationen för en skådespelare som CT. 22 Mot denna bakgrund beslutade Tribunal da Relação de Lisboa (Appellationsdomstolen i Lissabon) att vilandeförklara målet och ställa följande fråga till EU-domstolen: ”Ska en fysisk person som självständigt och stadigvarande utövar skådespelaryrket i utbyte mot en ekonomisk ersättning anses vara ett ’företag’, i den mening som avses i skäl 5 och i artikel 2 led 3 i … direktiv 2011/7 …, även om han eller hon inte har en organiserad struktur av medel (eftersom vederbörande utövar sin verksamhet utan att förfoga över vare sig någon egen lokal eller personal, verktyg eller utrustning som har anknytning till hans eller hennes yrkesverksamhet)?” Tolkningsfrågan 23 Den hänskjutande domstolen har ställt sin enda fråga för att få klarhet i huruvida artikel 2 led 3 i direktiv 2011/7 ska tolkas så, att en fysisk person som självständigt och stadigvarande utövar skådespelaryrket i utbyte mot ersättning, dock utan att förfoga över vare sig någon egen lokal eller personal, verktyg eller utrustning som har anknytning till hans eller hennes yrkesverksamhet, omfattas av begreppet företag, i den mening som avses i denna bestämmelse. 24 Det framgår av fast rättspraxis att vid tolkningen av en unionsbestämmelse ska inte bara lydelsen beaktas, utan också sammanhanget och de mål som eftersträvas med de föreskrifter som bestämmelsen ingår i (dom av den 12 oktober 2023, INTER CONSULTING, C‑726/21, EU:C:2023:764, punkt 43 och där angiven rättspraxis). 25 Domstolen erinrar inledningsvis om att enligt artikel 1.2 i direktiv 2011/7 ska detta direktiv ska gälla alla betalningar som görs som ersättning vid ”handelstransaktioner”. Sistnämnda begrepp definieras i artikel 2 led 1 i direktivet som ”transaktioner mellan företag eller mellan företag och offentliga myndigheter som leder till leverans av varor eller tillhandahållande av tjänster mot ersättning”. 26 I motsats till vad CT har gjort gällande i sitt skriftliga yttrande saknar den omständigheten att en viss affärstransaktion inte är gränsöverskridande betydelse för tillämpningen av direktiv 2011/7. 27 Enligt artikel 2 led 3 i direktiv 2011/7 avses med ”företag” dessutom varje organisation, utom en offentlig myndighet, som handlar inom sin oberoende ekonomiska eller yrkesmässiga verksamhet, även om den verksamheten bedrivs av en ensam person. 28 Det framgår av domstolens praxis att det inte räcker med att en person genomför en transaktion som hänför sig till en ekonomisk verksamhet för att den ska falla under begreppet företag, och för att transaktionen ska kvalificeras som ”handelstransaktion”, utan det krävs att personen i fråga handlar i egenskap av organisation inom ramen för en sådan verksamhet eller en oberoende yrkesmässig verksamhet (se, för ett liknande resonemang, dom av den 15 december 2016, Nemec, C‑256/15, EU:C:2016:954, punkt 33). 29 Detta krav innebär att nämnda person utövar denna verksamhet på ett strukturerat och stabilt sätt – verksamheten kan sålunda inte endast utgöras av ett punktvis och isolerat tillhandahållande – och att den aktuella transaktionen sker inom ramen för nämnda verksamhet (se, för ett liknande resonemang, dom av den 15 december 2016, Nemec, C‑256/15, EU:C:2016:954, punkt 34). 30 I förevarande fall är det, såsom den hänskjutande domstolen har påpekat, utrett att avtalsförhållandet mellan Agenciart och CT gav upphov till ett tillhandahållande av tjänster mot ersättning och att Agenciart ska kvalificeras som ett ”företag”. Vad däremot gäller frågan huruvida även CT ska kvalificeras som ett ”företag”, hänför sig den hänskjutande domstolens tvivel till den omständigheten att CT, även om hon självständigt och stadigvarande utövar skådespelaryrket i utbyte mot ersättning, inte har någon organiserad struktur av medel, eftersom hon endast utövar denna verksamhet utan att förfoga över vare sig någon egen lokal eller personal, verktyg eller utrustning som har anknytning till hennes yrkesverksamhet. 31 Eftersom det i artikel 2 led 3 i direktiv 2011/7, för definitionen av begreppet företag, hänvisas till ”varje organisation … som handlar inom sin oberoende … yrkesmässiga verksamhet”, ska det påpekas att en fysisk person som självständigt och stadigvarande utövar skådespelaryrket i utbyte mot ersättning utövar ”oberoende yrkesmässig verksamhet”, i den mening som avses i denna artikel 2 led 3. Det framgår dessutom av ordalydelsen i nämnda artikel 2 led 3 att den omständigheten att den aktuella verksamheten endast utövas av en enda person saknar betydelse i detta sammanhang. 32 Vad därefter gäller kravet på att handla som ”organisation” ”inom ramen för” en oberoende yrkesmässig verksamhet, framgår det av den rättspraxis som det erinrats om i punkt 29 ovan att den aktuella verksamheten ska utövas ”på ett strukturerat och stabilt sätt”. 33 Det går emellertid inte att av vare sig ordalydelsen i artikel 2 led 3 i direktiv 2011/7 eller denna rättspraxis dra slutsatsen att kvalificeringen som ”företag”, i den mening som avses i denna artikel 2 led 3, är beroende av att den berörda personen, beträffande vilken det är utrett att vederbörande stadigvarande utövar sin verksamhet, förfogar över en organiserad struktur av sådana medel som egna lokaler, personal och verktyg eller utrustning som har anknytning till denna verksamhet. Inom vissa ekonomiska sektorer är de materiella eller immateriella tillgångarna nämligen ofta minimala och verksamheten i huvudsak baserad på arbetskraft (se, analogt, dom av den 10 december 1998, Salinas m.fl., C‑127/96, C‑229/96 och C‑74/97, EU:C:1998:594, punkt 27). 34 Slutligen, i den mån det krävs att transaktionen sker ”inom ramen för” den aktuella verksamheten, kan inte den tolkning som förespråkas av CT godtas, enligt vilken en skådespelare, även om denna person i egenskap av fri yrkesutövare ska kvalificeras som ett ”företag”, i den mening som avses i direktiv 2011/7, när vederbörande ingår ett avtal med en tv-kanal, inte skulle handla i denna egenskap vid ingåendet av ett sådant agenturavtal som det som är aktuellt i det nationella målet. 35 Det ska nämligen anses att ingåendet av ett agenturavtal av en person som utövar skådespelaryrket omfattas av denna persons yrkesverksamhet och har ett nära samband med denna verksamhet, eftersom det med nödvändighet skulle vara ändamålslöst att ingå ett sådant agenturavtal – som består i just marknadsföring och förvaltning av nämnda verksamhet – om personen inte utövade detta yrke. 36 Denna tolkning stöds av det sammanhang i vilket artikel 2 led 3 i direktiv 2011/7 ingår och av det syfte som eftersträvas med detta direktiv. För det första framgår det av bland annat artikel 1.1 i nämnda direktiv att syftet med direktivet är att bekämpa sena betalningar vid handelstransaktioner, för att se till att den inre marknaden fungerar väl och därigenom förbättra företagens, särskilt de små och medelstora företagens, konkurrenskraft. För det andra betonas det i skäl 10 i direktiv 2011/7 att de fria yrkena omfattas av direktivet i egenskap av ”företag”. 37 Av det ovan anförda följer att den fråga som ställts ska besvaras enligt följande. Artikel 2 led 3 i direktiv 2011/7 ska tolkas så, att en fysisk person som självständigt och stadigvarande utövar skådespelaryrket i utbyte mot ersättning, dock utan att förfoga över vare sig någon egen lokal eller personal, verktyg eller utrustning som har anknytning till hans eller hennes yrkesverksamhet, omfattas av begreppet företag, i den mening som avses i denna bestämmelse. Rättegångskostnader 38 Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i det nationella målet utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den hänskjutande domstolen att besluta om rättegångskostnaderna. De kostnader för att avge yttrande till domstolen som andra än nämnda parter har haft är inte ersättningsgilla. Mot denna bakgrund beslutar domstolen (sjätte avdelningen) följande: Artikel 2 led 3 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/7/EU av den 16 februari 2011 om bekämpande av sena betalningar vid handelstransaktioner ska tolkas så, att en fysisk person som självständigt och stadigvarande utövar skådespelaryrket i utbyte mot ersättning, dock utan att förfoga över vare sig någon egen lokal eller personal, verktyg eller utrustning som har anknytning till hans eller hennes yrkesverksamhet, omfattas av begreppet företag, i den mening som avses i denna bestämmelse. Underskrifter * Rättegångsspråk: portugisiska.