FÖRSTAINSTANSRÄTTENS DOM (ensamdomare) den 25 mars 2004 Mål T-145/02 Gray mot Europeiska gemenskapernas kommission ”Allmänt uttagningsprov – Nekad tillträde till prov – Meddelande om uttagningsprov – Krav på arbetslivserfarenhet – Motiveringsskyldighet – Principen om god förvaltningssed och omsorgsplikt” Fullständig text på franska II - 0000 Saken : Talan som dels avser ogiltigförklaring av ett beslut som fattats av uttagningskommittén för uttagningsprov COM/A/7/01 den 11 februari 2002 om att inte rätta det skriftliga prov som sökanden har avlagt och avslå sökandens ansökan, samt ogiltigförklaring av samtliga åtgärder och handlingar som vidtagits efter nämnda uttagningsprov, dels om ersättning för den ekonomiska och ideella skada som ifrågavarande beslut har gett upphov till. Avgörande : Talan ogillas. Sökandens andrahandsyrkande om att få tillåtelse att bevisa att en tjänst som ”sonderschulerektor” uppfyller de arbetslivserfarenhetskrav som uppställs i meddelandet om uttagningsprov avslås. Vardera parten skall bära sin rättegångskostnad. Sammanfattning 1. Tjänstemän – Uttagningsprov – Uttagning som bygger på både meriter och prov – Meddelande om uttagningsprov – Föremål för talan (Tjänsteföreskrifterna, bilaga III, artikel 1.1) 2. Tjänstemän – Uttagningsprov – Uttagningsprov på grundval av meriter och prov – Villkor för tillträde – Fastställande i meddelandet om uttagningsprov – Uttagningskommitténs bedömning av sökandenas yrkeserfarenhet – Domstolsprövning – Gränser (Tjänsteföreskrifterna, bilaga III, artikel 2) 3. Tjänstemän – Uttagningsprov – Uttagningsprov på grundval av meriter och prov – Villkor för tillträde – Uppvisande av bestyrkande handlingar för att kunna beredas tillträde till proven – Skyldighet som åvilar sökanden i enlighet med lydelsen av meddelandet om uttagningsprov – Räckvidd (Tjänsteföreskrifterna, bilaga III, artiklarna 2 och 5) 4. Tjänstemän – Uttagningsprov – Uttagningskommitté – Vägran att bereda tillträde till proven – Motivering – Räckvidd (Tjänsteföreskrifterna, artikel 25.2) 5. Tjänstemän – Uttagningsprov – Uttagningsprov på grundval av meriter och prov – Villkor för tillträde – Bestyrkande handlingar – Uttagningskommitténs begäran om kompletterande handlingar – Möjlighet – Skyldighet att kräva att alla nödvändiga handlingar företes – Saknas (Tjänsteföreskrifter, bilaga III, artikel 2.2) 6. Tjänstemän – Talan – Skadeståndstalan – Frånvaro av rättsstridigt beteende hos administrationen – Avslag (Tjänsteföreskrifterna, artikel 91) 1. Uttagningskommittén är bunden av lydelsen i meddelandet om uttagningsprov såsom det offentliggjorts och i synnerhet av villkoren för tillträde. Det väsentliga syftet med meddelandet om uttagningsprov, såsom det utformats i tjänsteföreskrifterna, är nämligen att de berörda på ett så exakt sätt som möjligt skall upplysas om de krav som uppställs för innehav av den anställning som det är fråga om, så att de kan bedöma dels om de skall söka till uttagningsprovet, dels vilka styrkande handlingar som är av betydelse för uttagningskommitténs arbete och som följaktligen skall fogas till ansökningen (se punkt 34) Hänvisning till förstainstansrätten av den 23 januari 2002 i mål T-386/00, Greer mot parlamentet, REGP 2002, s. I-A-13 och II-55, punkt 73 2. Uttagningskommittén har befogenhet att i varje enskilt fall bedöma om den yrkeserfarenhet som gjorts gällande av varje sökande motsvarar den nivå som krävs enligt meddelandet om uttagningsprov. Uttagningskommittén förfogar i detta avseende över ett utrymme för skönsmässig bedömning i enlighet med bestämmelserna i tjänsteföreskrifterna om uttagningsförfaranden såväl när det gäller att bedöma arten och längden av sökandenas tidigare yrkeserfarenhet som det mer eller mindre nära sambandet med de krav som ställs i den tjänst som skall tillsättas. I sin kontroll av lagenligheten skall förstainstansrätten således begränsa sig till att kontrollera att utövandet av denna befogenhet inte har skett på ett sätt som är uppenbart felaktigt. (se punkt 37) Hänvisning till förstainstansrätten den 13 december 1990 i mål T-115/89, González Holguera mot parlamentet, REG 1990, s. II-831, punkt 54; förstainstansrätten den 28 november 1991 i mål T-158/89, Hall mot CES, REG 1991, s. II-1341, punkt 22; förstainstansrätten den 21 november 2000 i mål T-214/99, Anderson mot kommissionen, REGP 2000, s. I-A-257 och II-1169, punkterna 69 och 71 3. När uttagningskommittén kontrollerar om de villkor för tillträde är uppfyllda, kan den endast beakta de upplysningar som sökandena lämnat i samband med sin ansökan och de styrkande handlingar som det ankommer på sökandena att inge till stöd för dessa upplysningar. En uttagningskommitté kan nämligen inte vara skyldig att själv inleda undersökningar i syfte att kontrollera om sökandena har uppfyllt samtliga de villkor som anges i meddelandet om uttagningsprov. När det i ett meddelande om uttagningsprov tydligt och utan tvetydigheter anges att styrkande handlingar skall bifogas en ansökan, innebär således en sökandes underlåtenhet att uppfylla denna skyldighet varken att uttagningskommittén eller tillsättningsmyndigheten erhåller en befogenhet eller, än mindre, en skyldighet att handla i strid med meddelandet om uttagningsprov. (se punkterna 45 och 49) Hänvisning till domstolen den 31 mars 1992 i mål C-255/90 P, Moore mot parlamentet, REG 1992, s. I-2253, punkt 12; Greer mot parlamentet, nämnt ovan, punkt 74 och där angiven rättspraxis; Anderson mot parlamentet, nämnt ovan, punkt 77 4. Skyldigheten att motivera ett beslut som går någon emot har till syfte dels att tillhandahålla den berörda parten upplysningar som är tillräckliga för att han skall kunna avgöra om beslutet är befogat eller ej, dels att göra en domstolsprövning möjlig. En sådan skyldighet har särskilt till syfte att göra det möjligt för den berörda parten att få kännedom om skälen till ett beslut som fattats avseende honom, för att han eventuellt skall kunna använda sig av nödvändiga rättsmedel för att kunna försvara sina rättigheter och intressen. Vad mer särskilt gäller beslut att vägra någon tillträde till uttagningsprov, måste uttagningskommittén på ett exakt sätt ange de villkor enligt meddelandet om uttagningsprov som den bedömer att den sökande inte har uppfyllt på ett tillfredsställande sätt. (se punkt 54) Hänvisning till domstolen den 21 juni 1984 i mål 69/83, Gomez mot räkenskapsrätten, REG 1984, s. 2447, punkt 36; Förstainstansrätten den 20 juni 1990 i mål T-133/89, Moore mot parlamentet, REG 1990, s. II-245, punkt 43; Greer mot parlamentet, nämnt ovan, punkterna 61 och 62; Anderson mot kommissionen, nämnt ovan, punkt 173 5. En uttagningskommitté är inte skyldig att anmoda en sökande att inge kompletterande handlingar jämte de handlingar som bifogats ansökan för att bedöma den sökandes yrkeserfarenhet i förhållande till de krav som uppställts i meddelandet om uttagningsprov. Det framgår nämligen av bestämmelserna i artikel 2 andra stycket i bilaga III till tjänsteföreskrifterna att de endast ger uttagningskommittén en möjlighet att anmoda sökandena att inge kompletterande handlingar, när kommittén är tveksam till en ingiven handlings betydelse. Det kan i detta avseende inte komma i fråga att omvandla det som gemenskapslagstiftaren har utformat som endast en möjlighet för uttagningskommittén till en skyldighet. (se punkt 76) Hänvisning till Moore mot parlamentet, nämnt ovan, punkterna 16 och 20; förstainstansrätten den 21 maj 1992 i mål T-54/91, Smith mot parlamentet, REG 1992, s. II-1739, punkt 40; förstainstansrätten den 16 september 1998 i mål T-215/97, Jouhki mot kommissionen, REGP 1998, s I‑A-503 och s. II-1513, punkt 58; Carrasco Benítez mot kommissionen, nämnt ovan, punkt 78 6. Kommissionens utomobligatoriska skadeståndsansvar förutsätter att ett antal villkor är uppfyllda som rör institutionens rättsstridiga beteende, förekomsten av en verklig skada och ett orsakssamband mellan det påstådda beteendet och den åberopade skadan. En tjänstemans yrkande om ersättning för skada som denne har orsakats på grund av uttagningskommitténs beslut att inte rätta det skriftliga provet och avslå dennes ansökan kan således inte bifallas, eftersom något rättsstridigt beteende inte har fastställts. (se punkterna 87 och 88) Hänvisning till domstolen den 16 december 1987 i mål 111/86, Johnston mot kommissionen, REG 1987, s. 5345, punkt 30; förstainstansrätten den 17 oktober 2002 i de förenade målen T-330/00 och T-114/01, Cocchi och Hainz mot kommissionen, REGP 2002, s. I-A-193 och II-987, punkt 97; förstainstansrätten den 17 juli 2003 i mal T-81/02, Fischer mot revisionsrätten, REGP 2003, s. I-A-000 och II-000, punkt 40