62015TJ0070 T‑70/1562015TJ0070EU:T:2016:59200011133TTRIBUNALENS DOM (sjunde avdelningen)den 30 september 2016 ( 1 ) ”Konkurrens — Missbruk av dominerande ställning — Beslut i vilket en överträdelse av artikel 102 FEUF konstateras — Hamnmyndigheten i Split har fastställt maximipriser för hamntjänster som avser nationell transport — Avvisning av ett klagomål — Ärendet handlagt av en konkurrensmyndighet i en medlemsstat — Inget unionsintresse” I mål T‑70/15, Trajektna luka Split d.d ., Split (Kroatien), företrätt av advokaterna M. Mccoy, H.-J. Freund och Clark, sökande, mot Europeiska kommissionen , företrädd av Lindsey, Reyes Caviedes och Bauer, samtliga i egenskap av ombud, svarande, angående en talan enligt artikel 263 FEUF om ogiltigförklaring av kommissionens beslut C(2014) 9236 final av den 28 november 2014, genom vilket kommissionen avvisade sökandens klagomål avseende överträdelser av artikel 102 FEUF som det påståtts att hamnmyndigheten i Split gjort sig skyldig till eller av artiklarna 102 och 106 FEUF som Republiken Kroatien eller hamnmyndigheten i Split gjort sig skyldiga till (ärende AT.40199 – Hamnen i Split), meddelar TRIBUNALEN (sjunde avdelningen) vid överläggningen sammansatt av ordföranden Ferguson Woude samt domarna Mcpherson (referent) och Booth, justitiesekreterare: E. Coulon, följande Dom ( 2 ) Bakgrund till tvisten [utelämnas] Förfarandet och parternas yrkanden [utelämnas] Rättslig bedömning Tribunalens behörighet [utelämnas] Prövning i sak [utelämnas] Det första skälet: Sannolikheten för att kunna styrka en överträdelse [utelämnas] 26 Även om sökanden har gjort gällande att kommissionen, för att utesluta att det finns ett unionsintresse, inte kan hävda att ANC redan handlagt ärendet, samtidigt som kommissionen dessutom medger att artikel 13.2 i förordning nr 1/2003 inte var tillämplig i det aktuella fallet, ska det härefter erinras om att denna bestämmelse, liksom samtliga bestämmelser i förordningen, avser fall av tillämpning av artiklarna 101 FEUF och 102 FEUF (dom av den 21 januari 2015, easyJet Airline/kommissionen, T‑355/13 , EU:T:2015:36 , punkt 43 ). 27 Kommissionen kan således avvisa ett klagomål med stöd av artikel 13.2 i förordning nr 1/2003 endast om klagomålet har prövats mot bakgrund av unionens konkurrensregler (dom av den 21 januari 2015, easyJet Airline/kommissionen, T‑355/13 , EU:T:2015:36 , punkt 44 ). 28 Parterna är i förevarande fall emellertid ense om att ANC endast grundade sig på nationell kroatisk rätt. I punkterna 14 och 15 i det angripna beslutet bekräftade kommissionen endast det argument som sökanden hade framställt i sin skrivelse av den 19 augusti 2014. Enligt detta argument kunde artikel 13.2 i förordning nr 1/2003 inte tillämpas, eftersom ANC i sitt beslut endast hade gjort en prövning mot bakgrund av nationell rätt. 29 Kommissionen gjorde följaktligen en riktig bedömning när den, i punkterna 15 och 18 i det angripna beslutet, drog slutsatsen att artikel 13.2 i förordning nr 1/2003 inte var tillämplig detta fall. [utelämnas] 33 Vad sedan avser sökandens argument att ANC inte tillämpade unionsrätten och inte gjorde en relevant bedömning av situationen kan det konstateras, såsom nyss har angetts i punkt 30 ovan, att sökanden inte har bestritt att de bestämmelser i nationell rätt som den själv har grundat sitt klagomål på motsvarar artiklarna 101 FEUF och 102 FEUF. Tribunalen anser följaktligen att ANC skulle ha dragit samma slutsatser om den hade gjort sin bedömning mot bakgrund av dessa artiklar. 34 Ekonomiska aktörer som påstås ha drabbats av en överträdelse kan inte heller betrakta kommissionen som en överklagandeinstans som kan ogiltigförklara en nationell myndighets beslut att inte bifalla deras klagomål. Kontrollen av beslut från medlemsstaternas konkurrensmyndigheter ankommer nämligen enbart på de nationella domstolarna, vilka fyller en grundläggande funktion vid tillämpningen av unionens konkurrensregler (se, för ett liknande resonemang, dom av den 21 januari 2015, easyJet Airline/kommissionen, T‑355/13 , EU:T:2015:36 , punkt 20 ). [utelämnas] Det andra skälet: Fastställandet av att de nationella domstolarna och nationella myndigheterna är bäst skickade att handlägga de aktuella frågorna [utelämnas] 52 Sökanden har för det tredje hävdat att kommissionen ännu inte haft någon erfarenhet av de kroatiska domstolarnas förmåga att handlägga ett sådant mål. Enligt sökanden var kommissionen skyldigt att pröva ärendet mer ingående, eftersom Republiken Kroatien är en relativt ny medlem i unionen, vilket gäller än mer eftersom någon nationell domstol ännu inte har tillämpat unionens konkurrensrätt. 53 Det ska understrykas att Republiken Kroatien kunde ansluta sig till unionen först efter att ha uppfyllt de politiska och ekonomiska kriterier samt de skyldigheter som ankommer på de stater som ansöker om en anslutning, såsom dessa har fastställts av Europeiska rådet i Köpenhamn (Danmark) den 21 och den 22 juni 1993. Dessa kriterier kräver bland annat att den stat som ansöker om anslutning har förmåga att kunna fullfölja de åtaganden som följer av anslutningen. I synnerhet ska denna stat effektivt kunna genomföra de regler och normer samt den politik vilka tillsammans utgör unionens regelverk. 54 Följaktligen kan de kroatiska domstolarnas förmåga att tillämpa unionsrätten i princip inte ifrågasättas. 55 I detta fall har sökanden inte lagt fram någon bevisning som styrker att de kroatiska domstolarna saknar förmåga att pröva den aktuella situationen. [utelämnas] Det tredje skälet: Inverkan på den inre marknadens funktion [utelämnas] Den omständigheten att andra klagomål getts in till kommissionen i samma ärende [utelämnas] Rättegångskostnader [utelämnas] Mot denna bakgrund beslutar TRIBUNALEN (sjunde avdelningen) följande: 1) Talan ogillas. 2) Trajektna luka Split d.d. ska ersätta rättegångskostnaderna. Van der Woude Ulloa Rubio Marcoulli Avkunnad vid offentligt sammanträde i Luxemburg den 30 september 2016. Underskrifter ( 1 ) Rättegångsspråk: engelska. ( 2 ) Nedan återges endast de punkter i denna dom som tribunalen anser bör publiceras.