PERSONALDOMSTOLENS DOM (första avdelningen) den 16 januari 2007 Mål F-92/05 Holden mot Europeiska gemenskapernas kommission ”Tjänstemän – Pensioner – Pensionsrättigheter som förvärvats före anställning i gemenskaperna – Överföring till gemenskapens pensionssystem – Ansökan om överföring återkallas i syfte att åberopa nya mer förmånliga bestämmelser” Saken: Talan, väckt av Holden i enlighet med artiklarna 236 EG och 152 EA, om ogiltigförklaring av kommissionens beslut av den 25 januari 2005 att dels inte låta klaganden återta den ansökan avseende överföring av hans pensionspoäng, vilka intjänats enligt det belgiska pensionssystemet, som klaganden lämnade in år 2001, dels inte låta klaganden lämna in en ansökan om ny överföring av pensionspoäng. Avgörande: Kommissionens beslut av den 25 januari 2005 ogiltigförklaras. Kommissionen skall bära sina och ersätta klagandens rättegångskostnader. Konungariket Belgien, intervenient, skall bära sina rättegångskostnader. Sammanfattning 1. Tjänstemän – Pensioner – Pensionsrättigheter som förvärvats före anställning i gemenskaperna – Överföring till gemenskapens pensionssystem (Tjänsteföreskrifterna, bilaga VIII, artikel 11.2) 2. Tjänstemän – Pensioner – Pensionsrättigheter som förvärvats före anställning i gemenskaperna – Överföring till gemenskapens pensionssystem (Tjänsteföreskrifterna, artiklarna 90 och 91, bilaga VIII, artikel 11.2) 3. Tjänstemän – Pensioner – Pensionsrättigheter som förvärvats före anställning i gemenskaperna – Överföring till gemenskapens pensionssystem (Tjänsteföreskrifterna, artiklarna 90 och 91, bilagorna VIII, artikel 11.2, och XIII, artikel 26.3; rådets förordning nr 723/2004) 4. Tjänstemän – Pensioner – Pensionsrättigheter som förvärvats före anställning i gemenskaperna – Överföring till gemenskapens pensionssystem (Tjänsteföreskrifterna, artiklarna 90 och 91; bilaga XIII, artikel 26.3; rådets förordning nr 723/2004) 5. Tjänstemän – Pensioner – Pensionsrättigheter som förvärvats före anställning i gemenskaperna – Överföring till gemenskapens pensionssystem (Tjänsteföreskrifterna, bilaga VIII, artikel 11.2; rådets förordning nr 723/2004) 1. En talan om ogiltigförklaring av ett beslut att inte låta klaganden återta den ansökan om överföring till gemenskapens pensionssystem av de pensionspoäng vilka intjänats enligt ett nationellt pensionssystem, skall anses syfta till en ogiltigförklaring av beslutet att inte dra tillbaka det beslut som fastställer det antal år som avseende dessa rättigheter skall beaktas i gemenskapens pensionssystem. Överföringen av pensionsrättigheter innebär nämligen ett förfarande som består av två på varandra följande ensidiga beslut som på begäran av den sökande och i en situation med bindande behörighet har fattats av dels den myndighet som förvaltar det nationella pensionssystemet, vilken är skyldig att beräkna de rättigheter som förvärvats genom denna, dels den gemenskapsinstitution som mot bakgrund av dessa rättigheter har att fastställa det antal år inom den tidigare tjänsten som skall beaktas i gemenskapens pensionssystem. Pensionsrättigheter som intjänats enligt ett nationellt pensionssystem kan således överföras på de villkor som de ovannämnda besluten som reglerar överföringen kan tas tillbaka. (se punkterna 42, 45–47 och 50) 2. När administrationen överlämnar ett meddelande till en tjänsteman som begärt överföring av pensionsrättigheter som förvärvats före anställning i gemenskaperna, innehållandes antal tjänsteår som skall beaktas i gemenskapssystemet, skall detta inte anses utgöra ett avtals- eller kontraktsförslag till den sökande. Meddelandet utgör ett förslag till ensidigt beslut, utarbetat av administrationen på sökandens begäran, i en situation med bindande behörighet, som endast blir ett materiellt beslut från institutionen och som endast träder i kraft efter det att sökanden bekräftat sin begäran om överföring. De atypiska sätt på vilka detta beslut är utformat och träder i kraft, underordnade sökandens godkännande, påverkar således inte beslutets ensidiga karaktär. Ett ensidigt beslut blir inte definitivt genom sökandens uttryckliga godkännande och denne kan således inte med framgång bestrida detsamma. Institutioners ensidiga beslut avseende tjänstemän blir slutliga, och kan således inte bestridas i domstol, i och med utgången av de frister för att anföra klagomål och att överklaga som föreskrivs i artiklarna 90 och 91 i tjänsteföreskrifterna. (se punkterna 55, 56, 104 och 109) 3. Antagandet av en ny reglering utgör en ny väsentlig omständighet, också för de tjänstemän som inte omfattas av dess tillämpningsområde, om denna reglering medför att dessa senare och de personer som drar fördel av denna reglering behandlas olika. För en tjänsteman som har beviljats överföring av de pensionsrättigheter som han förvärvat i Belgien enligt den belgiska lagen av den 21 maj 1991, i vilken det upprättas vissa förhållanden mellan de belgiska pensionssystemen och pensionssystemen inom folkrättsliga institutioner, uppstod en sådan ny omständighet genom det successiva ikraftträdandet av den belgiska lagen av den 10 februari 2003, som reglerar överföringen av pensionsrättigheter mellan de belgiska pensionssystemen och pensionssystemen inom folkrättsliga institutioner, och av artikel 26.3 i bilaga XIII till tjänsteföreskrifterna, inrättad genom förordning nr 723/2004 om ändring av tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska gemenskaperna och anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska gemenskaperna. Å ena sidan ger bestämmelserna i artikel 26.3 i bilaga XIII till tjänsteföreskrifterna nämligen en möjlighet för de tjänstemän som ännu inte ansökt om eller beviljats överföring av pensionsrättigheter som förvärvats före anställningen i gemenskaperna, att ansöka om överföring av dessa rättigheter till gemenskapens pensionssystem på de villkor som uppställs i tjänsteföreskrifterna. Genom dessa bestämmelser ges bland annat de tjänstemän som tidigare förvärvat pensionsrättigheter i Belgien och som inte, när de erhöll fast anställning, ansökte om eller beviljades överföring av dessa rättigheter till gemenskapens pensionssystem på de villkor som stipulerades i 1991 års belgiska lag, möjlighet att överföra dessa pensionsrättigheter på de mer fördelaktiga villkoren enligt 2003 års belgiska lag. En tjänsteman som i enlighet med 1991 års belgiska lag har beviljats överföring av sina i Belgien förvärvade pensionsrättigheter, men som inte har fått sina pensionsrättigheter överförda i den mening som avses i tjänsteföreskrifterna och inte har dragit fördel av de villkor som anges i dessa, befinner sig nämligen i enlighet med bestämmelserna i tjänsteföreskrifterna i en situation som kan jämställas med den situation i vilken de personer som avses i artikel 26.3 i bilaga XIII till tjänsteföreskrifterna befinner sig. Å andra sidan föreligger det tvivel om huruvida det mot bakgrund av rättssäkerhetsprincipen och principen om berättigade förväntningar är lagenligt att behandla dessa tjänstemän annorlunda än de kategorier av tjänstemän som avses i artikel 26.3 i bilaga XIII till tjänsteföreskrifterna. Den ifrågavarande olikabehandlingen var nämligen inte förutsägbar när de berörda tjänstemännen, i samband med att de erhöll fast anställning, gjorde sina val att lämna in eller inte lämna in en ansökan om överföring. Rättssäkerhetsprincipen och principen om berättigade förväntningar utgör hinder mot att en tjänsteman går miste om en fördelaktigare lagstiftning på grund av ett val vars konsekvenser inte var förutsägbara när det gjordes. (se punkterna 69, 70, 72, 73, 79, 83 och 84) Hänvisning till: Domstolen den 6 oktober 1982 i mål 9/81, Andrews mot Revisionsrätten, REG 1982, s. 3301, punkt 14; den 15 februari 1996 i mål C‑63/93, Duff m.fl., REG 1996, s. Ortega, punkt 20; den 18 maj 2000 i mål C‑107/97, Hansen och Martin, REG 2000, s. I‑3367, punkt 66; och den 11 januari 2001 i mål C‑389/98 P, Parker mot kommissionen, REG 2001, REG 2001, s. I‑65, punkt 49 Förstainstansrätten den 16 september 1999 i mål T‑182/96, Partex mot kommissionen, REG 1999, s. II‑2673, punkt 191 4. Eftersom den nya väsentliga omständigheten, mot bakgrund av vilken det är motiverat att göra en ny bedömning av de beslut som tillsättningsmyndigheten år 2002 fattade med anledning av överföringen till gemenskapens pensionssystem av pensionsrättigheter som en tjänsteman förvärvat enligt den belgiska lagstiftningen, uppkommit till följd av ett successivt ikraftträdande av en belgisk lag av den 10 februari 2003 och artikel 26.3 i bilaga XIII i tjänsteföreskrifterna, började den frist inom vilken den berörde skall åberopa denna nya omständighet förts löpa när dessa tjänsteföreskrifter trädde i kraft, det vill säga den 1 maj 2004. Den berördes skyndsamhet skall bedömas med hänsyn till den omständigheten att en tjänsteman mot bakgrund av komplexiteten av reglerna för att beräkna pensionsrättigheter endast svårligen själv kan avgöra huruvida hans rättsliga situation påverkas gynnsamt eller inte av den nya belgiska lagstiftningen. Det skall dessutom påpekas att sökanden lämnade in sin ansökan om ny bedömning av de ovannämnda besluten inom den frist på sex månader som gemenskapslagstiftaren i artikel 26.3 i bilaga XIII till tjänsteföreskrifterna har medgett tjänstemän som inte har beviljats överföring av deras pensionsrättigheter, för att göra en sådan ansökan. (se punkterna 88, 90 och 91) 5. Varken bestämmelserna i artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna, i dess lydelse såväl före förordning nr 723/2004 om ändring av tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska gemenskaperna och anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska gemenskaperna, som efter denna förordning, eller någon annan bestämmelse i tjänsteföreskrifterna skall tolkas på så sätt att ett beslut om överföring av pensionsrättigheter som förvärvats före tjänstgöringen för gemenskapen, vilket fattats innan förordning nr 723/2004 trädde i kraft, inte kan återkallas. I bestämmelserna i artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna, i dess lydelse före förordning nr 723/2004, föreskrevs för det första visserligen en tidsmässig begränsning av tjänstemannens möjlighet att ansöka om överföring av sina pensionsrättigheter till sin utnämningsperiod. I denna förordning föreskrevs dock ingen begräsning vad gäller möjligheten att ansöka om återkallelse av överföringen av pensionsrättigheter. För det andra, och för det fall att ett sådant beslut återkallades, skulle en ny ansökan om överföring i förekommande fall ha lämnats in inom fristen på numera 10 år och på de villkor som föreskrivs i bestämmelserna i artikel 11.2 i bilaga VII till tjänsteföreskrifterna, i dess lydelse enligt förordning nr 723/2004. För det tredje innebär den omständigheten att en tjänsteman i enlighet med bestämmelserna i artikel 11.2 i bilaga VII till tjänsteföreskrifterna, i dess lydelse enligt förordning nr 723/2004, endast kan utnyttja möjligheten att begära överföring av tidigare förvärvade pensionsrättigheter en enda gång, att en ansökan om överföring inte kan återkallas enligt dessa bestämmelser. Å ena sidan skall möjligheten att lämna in en andra ansökan om överföring nämligen inte förväxlas med möjligheten att återkalla den första. Å andra sidan är de ovannämnda bestämmelserna, vilka trädde i kraft den 1 maj 2004, inte tillämpliga på en ansökan om överföring som lämnats in före detta datum och utgör således inte hinder mot att den som lämnat in ansökan, för det fall att ansökan återkallas, likväl kan lämna in en ny på villkor som gäller idag. I avsaknad av en specialbestämmelse inom gemenskapsrätten, är det de allmänna villkoren för återkallelse av individuella beslut som ger upphov till rättigheter, som före förordning nr 723/2004 gäller som villkor för återkallelse av ett beslut om överföring av pension. Sådana beslut kan inte tas tillbaka ensidigt av den som fattat dem, när de är lagenliga. Nödvändigheten av att säkerställa förtroendet i den uppkomna situationens stabilitet utgör hinder för administrationen att i ett sådant fall att ändra sitt beslut. Ett sådant förbud, med vilket förmånstagarens rättigheter skall skyddas, kan emellertid inte, på grund av dess ändamål, göras gällande gentemot denne. På förmånstagarens begäran kan den administrativa myndighet som fattat det beslut som ger upphov till rättigheter ta tillbaka beslutet för att ersätta det med ett mer förmånligt för den sökande, under förutsättning att återkallandet inte påverkar tredjemans rättigheter menligt. Det är nämligen i princip endast under strikt iakttagande av rättsäkerhetsprincipen som ett administrativt beslut kan dras tillbaka. I detta avseende påverkas inte de rättigheter som följer av det belgiska pensionssystemet av att ett beslut om överföring av de pensionsrättigheter som förvärvats i Belgien enligt den belgiska lagen av den 21 maj 1991, i vilken det upprättas vissa förhållanden mellan de belgiska pensionssystemen och pensionssystemen inom folkrättsliga institutioner, återkallas. Å ena sidan påverkade subrogationsmekanismen hos den gemenskapsinstitution vid vilken tjänstemannen är anställd nämligen varken rättigheterna eller skyldigheterna i dessa system vid tidpunkten för överföringen, eftersom överföringen inte följdes av en insättning av någon summa från systemen till gemenskapens pensionssystem. Detta system fortsätter nämligen vara den som betalar ut tjänstemannens pension och skyldigheten för detta system är liksom tidigare att betala ut motsvarande pension genom månatliga utbetalningar vid det datum då tjänstemannen har rätt till pension. Den enda ändringen är förhållandet mellan tjänstemannen och den institution som inom ramen för gemenskapens system beviljar tjänstemannen motsvarigheten av dennes belgiska pension och, i utbyte, träder istället för den pension som tjänstemannen har förvärvat enligt det belgiska pensionssystemet. Mot bakgrund av att de belgiska pensionsrättigheterna inte påverkas av överföringen av pensionsrättigheterna enligt subrogationsmekanismen, kan de inte heller påverkas av att ett beslut som fattats för att genomföra denna överföring återkallas. Å andra sida kunde tjänstemannen enligt artikel 9 i 1991 års belgiska lag fortfarande utan något annat än ett godkännande från dennes institution, återkalla sin ansökan så länge som subrogationen inte genomförts. (se punkterna 120–122, 124–126 och 128–130) Hänvisning till: Domstolen den 12 juli 1957 i de förenade målen 7/56 och 3/57–7/57, Algera m.fl. mot Assemblée, REG 1957, s. 81, 114 och 115