FÖRSTAINSTANSRÄTTENS DOM (avdelningen för överklaganden) den 8 juni 2009 Mål T‑498/07 P Barnett mot Europeiska gemenskapernas domstol ”Överklagande - Personalmål - Tjänstemän - Rekrytering - Provanställning - Förlängning av provanställningen - Rapport om provanställning - Uppsägning vid utgången av provanställningsperioden - Artikel 34 i tjänsteföreskrifterna - Personaldomstolens motiveringsskyldighet” Saken: Överklagande av den dom som Europeiska unionens personaldomstol (andra avdelningen) meddelade den 18 oktober 2007 i mål F-112/06, Krcova mot Europeiska gemenskapernas domstol (REG 2007, s. I‑A-1-0000 och s. II‑A-1-0000), med yrkande om upphävande av denna dom. Avgörande: Överklagandet ogillas. Barnett ska bära sina rättegångskostnader och ersätta Europeiska gemenskapernas domstols rättegångskostnad i denna instans. Sammanfattning 1. Förfarande – Domsmotivering – Räckvidd – Skyldighet att ta ställning till varje påstått åsidosättande av rättigheter (EG‑domstolens stadga, artikel 36, och bilaga I, artikel 7.1) 2. Tjänstemän – Rekrytering – Provanställning – Provanställningsrapport – Försenat upprättande (Tjänsteföreskrifterna, artikel 34) 3. Tjänstemän – Talan – Rättsakt som går någon emot – Begrepp – Förberedande rättsakt – Rapport om provanställning – Avvisning (Tjänsteföreskrifterna, artiklarna 34, 90 och 91) 1. Även om personaldomstolens skyldighet att motivera sina beslut inte innebär att den i detalj måste bemöta varje argument som parterna åberopar, särskilt om argumenten inte är tillräckligt klara och precisa och inte stöds av tillräckligt utförlig bevisning, innefattar den likväl ett krav på att personaldomstolen åtminstone undersöker alla påstådda åsidosättanden av rättigheter. (se punkt 35) Hänvisning till domstolen 25 oktober 2007, Komninou m.fl. mot kommissionen, C‑167/06 P, ej publicerat i rättsfallssamlingen, punkt 22 2. Ändamålet med artikel 34 i tjänsteföreskrifterna är att säkerställa att den provanställde ska kunna kommentera betygssättarens bedömning och att institutionen därefter ges tillräckligt med tid för att fatta beslut om att tillsätta den berörde, i möjligaste mån på ett datum som sammanfaller med det datum då provanställningen upphör. Även om underlåtenhet att iaktta de frister som anges i artikel 34 i tjänsteföreskrifterna innebär att de uttryckliga kraven i tjänsteföreskrifterna inte är uppfyllda, är detta faktum – hur beklagansvärt detta än må vara – dock inte av det slaget att giltigheten av ett beslut att säga upp den provanställde på grund av dennes bristande arbetsinsats kan ifrågasättas, så länge det eftersträvade ändamålet med artikel 34 i tjänsteföreskrifterna respekteras. Detta inverkar inte på den provanställdes möjlighet att kräva ersättning från den berörda institutionen när nämnda brott har lett till skada för honom. (se punkt 45) Hänvisning till domstolen den 12 juli 1973, 10/72 och 47/72, di Pillo mot kommissionen, REG 1973, s. 763, punkterna 23–25; domstolen den 25 mars 1982, 98/81, Munk mot kommissionen, REG 1982, s. 1155, punkterna 8–10; förstainstansrätten den 1 april 1992, T‑26/01, Kupka-Floridi mot CES, REG 1992, s. II‑1615, punkt 20; förstainstansrätten den 5 mars 1997, T‑96/95, Rozand-Lambiotte mot kommissionen, REGP 1997, s. I‑A‑35 och II‑97, punkt 68; förstainstansrätten den 21 september 1999, T‑98/98, Trigari-Venturin mot Översättningscentrum, REGP 1999, s. I‑A‑159 och II‑821, punkt 74 3. Rapporten vid provanställningens slut utgör en förberedande åtgärd eftersom den ingår i ett förfarande vars enda syfte är att ge tillsättningsmyndigheten möjlighet att fatta beslut om tillsättning av den provanställde efter provanställningens slut eller, i förekommande fall, om uppsägning av denne på grund av bristande arbetsinsats. Den berörde kan således bara ifrågasätta rapportens giltighet om det sker i anslutning till en talan mot tillsättningsmyndighetens eventuella beslut att med hänsyn till de negativa omdömen som framgår av denna rapport säga upp den provanställde vid provanställningens slut. (se punkt 56)