FÖRSTAINSTANSRÄTTENS DOM (ensamdomare) den 29 juni 2004 Mål T-188/03 Leonard mot Europeiska unionens råd ”Tjänstemän – Utbildningstillägg – Villkor för beviljande – Undervisning i primärskola – Förskola” Fullständig text på franska II - 0000 Saken: Talan om ogiltigförklaring av rådets beslut att vägra sökanden utbildningstillägg för hennes dotter för förskoleåren 1999─2000 och 2000─2001 och att endast undantagsvis bevilja sådant tillägg för förskoleåret 2001─2002, samt yrkande om dröjsmålsränta på de belopp som motsvarar dessa tillägg och om ersättning för den ideella skada sökanden lidit till följd av beslutet. Avgörande: Talan ogillas. Vardera parten skall bära sin rättegångskostnad. Sammanfattning 1. Tjänstemän – Talan – Rättsakt som går någon emot – Begrepp – Undantagvis beviljande av utbildningstillägg – Omfattas inte (Tjänsteföreskrifterna, artikel 91.1) 2. Tjänstemän – Lön – Familjetillägg – Utbildningstillägg – Villkor för beviljande – Elev vid en primärskola – Definition av begreppet primärskola (Tjänsteföreskrifterna, bilaga VII, artikel 3) 3. Tjänstemän – Lön – Rätt till dröjsmålsränta – Villkor 1. Enligt artikel 91.1 i tjänsteföreskrifterna kan endast en sådan talan tas upp till prövning som väcks mot en åtgärd som går sökanden emot. Endast de akter går sökanden emot som direkt och omedelbart kan påverka de berördas rättsliga situation. Beviljande av utbildningstillägg undantagsvis till en tjänsteman utgör inget beslut som inskränker den sistnämndes rättigheter. Det är endast om denna undantagskaraktär senare görs gällande mot honom, för att grunda ett avslagsbeslut, som den berörde tillställs ett beslut som går honom emot. (se punkt 16) Hänvisning till domstolen den 21 januari 1987, 204/85, Shaw mot revisionsrätten, REG 1987, s. 389, punkterna 6 och 11 2. Vad beträffar definitionen av begreppet undervisning i primärskola i den mening som avses i artikel 3 i bilaga VII till tjänsteföreskrifterna, kan den benämning som ges i nationell lagstiftning avseende den undervisning som bedrivs i en skola inte utgöra ett avgörande kriterium med avseende på nämnda bestämmelse, även om den kan utgöra ett väsentligt riktmärke för vilken typ av undervisning som bedrivs. I avsaknad av kriterier i tjänsteföreskrifterna för att definiera detta begrepp, är det tvärtom nödvändigt att beakta den art av undervisning som bedrivs, såsom den definieras av de nationella myndigheterna. (se punkterna 28 och 29) Hänvisning till förstainstansrätten den 3 decembre 1991, T-10/90 och T‑31/90, Boessen mot Ekonomiska och sociala kommittén, REG 1991, s. II‑1365, punkterna 30–34 3. En skyldighet att utge dröjsmålsränta med avseende på betalningen till en tjänsteman av dennes lön och lönetillägg kan endast komma i fråga på villkor att huvudfordran är säker vad beträffar beloppet eller, åtminstone går att fastställa på grundval av fasta objektiva kriterier. En skyldighet att betala dröjsmålsränta skall för övrigt tillåtas i det fall själva fastställandet av fordringsbelopp görs med oberättigat dröjsmål. (se punkt 45) Hänvisning till domstolen den 30 september 1986, 264/83, Delhez mot kommissionen, REG 1986, s. 2749, punkterna 20 och 23