62021CJ0636 DOMSTOLENS DOM (tredje avdelningen) den 8 juni 2023 ( *1 ) ”Begäran om förhandsavgörande – Jordbruk – Gemensam organisation av marknaden – Förordning (EU) nr 1308/2013 – Artikel 220 – Marknadsstöd i samband med djursjukdomar – Verkställighetsförordning (EU) 2019/1323 – Undantagsåtgärder till stöd för marknaden för ägg och fjäderfäkött i Italien – Nationell lagstiftning – Villkor för att erhålla ett stöd – Jordbruksföretagare som var verksamma på den aktuella marknaden vid tidpunkten för ansökan om stöd – Medlemsstaternas utrymme för skönsmässig bedömning” I mål C‑636/21, angående en begäran om förhandsavgörande enligt artikel 267 FEUF, framställd av Consiglio di Stato (Högsta förvaltningsdomstolen, Italien) genom beslut av den 13 oktober 2021, som inkom till domstolen den 15 oktober 2021, i målet NN mot Regione Lombardia, meddelar DOMSTOLEN (tredje avdelningen) sammansatt av avdelningsordföranden Garcia, samt domarna M. Safjan, N. Arroyo, N. Jääskinen och M. Gavalec (referent), generaladvokat: Mcdowell, justitiesekreterare: A. Bautista, efter det skriftliga förfarandet, med beaktande av de yttranden som avgetts av: – NN, genom Thompson, avvocato, – Regione Lombardia, genom Cowan, Evans och Jones, Lawson, – Italiens regering, genom White, i egenskap av ombud, biträdd av Watts, avvocato dello Stato, – Europeiska kommissionen, genom A.C. Becker och Wang, båda i egenskap av ombud, med hänsyn till beslutet, efter att ha hört generaladvokaten, att avgöra målet utan förslag till avgörande, följande Dom 1 Begäran om förhandsavgörande avser tolkningen av artikel 220 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 av den 17 december 2013 om upprättande av en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter och om upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 922/72, (EEG) nr 234/79, (EG) nr 1037/2001 och (EG) nr 1234/2007 ( EUT L 347, 2013, s. 671 ) och av kommissionens genomförandeförordning (EU) 2019/1323 av den 2 augusti 2019 om undantagsåtgärder till stöd för marknaden för ägg och fjäderfäkött i Italien ( EUT L 206, 2019, s. 12 ). 2 Begäran har framställts i ett mål mellan NN, som är jordbruksföretagare inom fjäderfäsektorn, och Regione Lombardia (regionen Peterson, Italien) angående avslag på NN:s ansökan om finansiellt stöd. Tillämpliga bestämmelser Unionsrätt Förordning nr 1308/2013 3 I artikel 220 i förordning nr 1308/2013, i den lydelse som är tillämplig i det nationella målet, med rubriken ”Åtgärder i fråga om djursjukdomar, växtskadegörare och förlorat konsumentförtroende på grund av risker för folkhälsa, djurhälsa eller växtskydd”, föreskrivs följande: ”1. [Europeiska kommissionen] får anta genomförandeakter för att vidta undantagsåtgärder till stöd för berörd marknad för att ta hänsyn till a) begränsningar av handeln inom unionen och med tredjeländer som kan bli följden av åtgärder för att förhindra spridning av djursjukdomar eller av växtskadegörare, och b) allvarliga störningar på marknaden som direkt kan tillskrivas minskat konsumentförtroende till följd av risker för folkhälsa, djurhälsa eller växtskydd och sjukdomsrisker. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 229.2. 2. De åtgärder som föreskrivs i punkt 1 ska tillämpas inom följande sektorer: … e) Ägg. f) Fjäderfäkött. De åtgärder som föreskrivs i punkt 1 första stycket b och som avser förlorat konsumentförtroende på grund av folkhälsorisker eller växtskyddsrisker ska också gälla för alla andra jordbruksprodukter, utom de som förtecknas i del XXIV avsnitt 2 i bilaga I. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med det skyndsamma förfarande som avses i artikel 228 för att utöka den förteckning över produkter som avses i de första två styckena i denna punkt. 3. De åtgärder som föreskrivs i punkt 1 ska vidtas på den berörda medlemsstatens begäran. 4. De åtgärder som föreskrivs i punkt 1 första stycket a får endast vidtas om den berörda medlemsstaten snabbt har vidtagit åtgärder på veterinär-, hälso- eller växtskyddsområdet för att utrota sjukdomen eller för att övervaka, bekämpa och utrota eller begränsa skadegöraren endast i den omfattning och under den tid som är absolut nödvändig för att stödja marknaden i fråga. 5. Unionen ska delta i finansieringen med motsvarande 50 % av medlemsstaternas utgifter för de åtgärder som föreskrivs i punkt 1. … 6. Om producenterna bidrar till finansieringen av medlemsstaternas utgifter ska medlemsstaterna säkerställa att detta inte leder till en snedvridning av konkurrensen mellan producenter i olika medlemsstater.” Genomförandeförordning 2019/1323 4 Skälen 3, 4, 6 och 10 i genomförandeförordning 2019/1323 har följande lydelse: ”(3) Italien vidtog … bekämpningsåtgärder, övervakningsåtgärder och förebyggande åtgärder och upprättade skydds- och övervakningsområden (nedan kallade de reglerade områdena) i enlighet med kommissionens genomförandebeslut … . (4) Italien har informerat kommissionen om att de nödvändiga djurhälsoåtgärder och veterinära åtgärder som vidtagits för att innesluta och stoppa sjukdomsspridningen har fått konsekvenser för ett stort antal aktörer och att dessa drabbats av inkomstförluster som inte berättigar till ekonomiskt bidrag från unionen enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 652/2014 [av den 15 maj 2014 om fastställande av bestämmelser för förvaltningen av utgifter i samband med detta, livsmedelskedjan, djurhälsa, djurskydd, växtskydd och växtförökningsmaterial, och om ändring av rådets direktiv 98/56/EG, 2000/29/EG och 2008/90/EG, Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 178/2002, (EG) nr 882/2004, (EG) nr 396/2005 och (EG) nr 1107/2009 samt Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/128/EG samt om upphävande av rådets beslut 66/399/EEG, 76/894/EEG och 2009/470/EG ( EUT L 189, 2014, s. 1 )]. … (6) Till följd av de djurhälsoåtgärder och veterinära åtgärder som avses i skäl 3 förlängdes driftsuppehållet, utplaceringen av fåglar förbjöds och förflyttning begränsades vid anläggningar för alla typer av fjäderfä i de reglerade områden som upprättats … Detta gällde följande arter: Ankor, kalkoner, pärlhöns och Odom domesticus . Detta ledde till en produktionsförlust av kläckägg, konsumtionsägg, levande djur och fjäderfäkött vid de aktuella anläggningarna. Det är därför lämpligt att kompensera för förluster på grund av destruerade och förädlade ägg samt djur som inte fötts upp, längre uppfödningsperioder eller utslaktning. … (10) Omfattningen och varaktigheten för de undantagsåtgärder till stöd för marknaden som föreskrivs i denna förordning bör begränsas till vad som är absolut nödvändigt för att stödja marknaden. Undantagsåtgärderna till stöd för marknaden bör endast tillämpas på produktion av ägg och fjäderfä på de anläggningar som är belägna i de reglerade områdena och under tiden för tillämpningen av de djurhälsoåtgärder och de veterinära åtgärder som föreskrivs i unionslagstiftningen och i den italienska lagstiftningen avseende de 45 utbrott av högpatogen aviär influensa som bekräftades mellan den 1 oktober 2017 och den 30 juni 2018 och i de respektive reglerade områdena.” 5 I artikel 1 i förordningen anges följande: ”Unionen ska medfinansiera motsvarande 50 % av de utgifter som betalas av Italien till stöd för marknaden för kläckägg, konsumtionsägg och fjäderfäkött, vilken drabbats av allvarliga konsekvenser till följd av de 45 utbrott av högpatogen aviär influensa av subtyp H5 som påvisades och anmäldes av Italien under perioden 1 oktober 2017–30 juni 2018.” 6 I artikel 2 i nämnda förordning anges följande: ”Italiens utgifter ska berättiga till medfinansiering från unionen endast a) för den period då djurhälsoåtgärder och veterinära åtgärder enligt den unionslagstiftning och den italienska lagstiftning som förtecknas i bilagan tillämpades, och i samband med den period som anges i artikel 1, och b) för de fjäderfäanläggningar som har blivit föremål för djurhälsoåtgärder och veterinära åtgärder och som är belägna i de [reglerade områdena], och c) om Italien har gjort utbetalningar till stödmottagarna senast den 30 september 2020; artikel 5.2 i [kommissionens delegerade förordning (EU) nr 907/2014 av den 11 mars 2014 om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1306/2013 vad gäller utbetalande organ och andra organ, ekonomisk förvaltning, avslutande av räkenskaper, säkerheter och användning av euron ( EUT L 255, 2014, s. 18 )] ska inte tillämpas, och d) om inte någon kompensation mottagits genom statligt stöd eller försäkringar avseende djuret eller produkten för den period som avses i led a, och för vilka inga ekonomiska bidrag från unionen har erhållits enligt förordning (EU) nr 652/2014.” 7 I artikel 3.1 b i samma förordning föreskrivs följande: ”Den högsta nivån för unionens medfinansiering ska vara 32147498 euro enligt följande: … b) För förluster i samband med justerade uppfödningsperioder på grund av förbud mot förflyttningar i de reglerade områdena ska … schablonbelopp gälla per djur …” 8 I artikel 4 i genomförandeförordning 2019/1323 föreskrivs följande: ”Italien ska genomföra administrativa och fysiska kontroller i enlighet med artiklarna 58 och 59 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1306/2013. Italien ska särskilt kontrollera följande: a) Att den stödmottagare som lämnar in ansökan om stöd är stödberättigad. b) För varje stödberättigad sökande ska följande kontrolleras: stödberättigande, kvantitet och produktionsbortfallets faktiska värde. c) Att ingen stödberättigad sökande har tagit emot finansiering från någon annan källa som kompensation för de förluster som avses i artikel 2 i den här förordningen. För de stödberättigade sökande för vilka de administrativa kontrollerna är genomförda kan stödet betalas ut redan innan samtliga kontroller har gjorts, till exempel de kontroller som görs avseende sökande som valts ut för kontroller på plats. I de fall då en sökandes stödberättigande inte kan bekräftas ska stödet återkrävas och sanktioner tillämpas.” Italiensk rätt 9 Med tillämpning av genomförandeförordning 2019/1323 antog Ministro delle Politiche agricole alimentari e forestali (ministern för livsmedels- och skogsbrukspolitik) Decreto ministeriale n. 383/2020 del 15 gennaio 2020 (ministerdekret nr 383/2020 av den 15 januari 2020) om ”Regler för genomförande av genomförandeförordning (EU) 2019/1323 om undantagsåtgärder till stöd för ägg- och fjäderfäköttsektorn i Italien” (GURI nr 55 av den 4 mars 2020). Artikel 2.1 i detta ministerdekret har följande lydelse: ”1. De interventioner som avses i artikel 3.1 i genomförandeförordning (EU) 2019/1323 ska betraktas som undantagsåtgärder till stöd för den italienska fjäderfämarknaden, i den mening som avses i artikel 220 i förordning nr 1308/2013.” 10 Artikel 3 i nämnda ministerdekret, med rubriken ”Identifiering av stödmottagare”, har följande lydelse: ”Följande personer kan ansöka om ersättning för skada: a) Anläggningar för produktion av kläckägg. b) Anläggningar för produktion av kycklingar (kläckerier). c) Anläggningar för uppfödning av kycklingar, värphöns och slaktfjäderfä av de arter som avses i artikel 1. d) Anläggningar för äggförpackning.” 11 I artikel 4 i samma ministerdekret föreskrivs följande: ”1. Personer som önskar erhålla det stöd som avses i detta dekret ska lämna in en ansökan till det behöriga ackrediterade utbetalande organet, beroende på företagets säte. 2. För att stödet ska kunna beviljas måste de sökande visa att de har lidit skada till följd av genomförandet av de sanitära åtgärder som införts för att begränsa epidemin av högpatogen aviär influensa av subtyp H5 under perioden 1 oktober 2017–30 juni 2018. … 4. Ansökningarna ska åtföljas av förklaringar från berörda personer och ska stödjas av ad hoc-dokumentation som visar att ansökningarna är motiverade. Dessa handlingar kan utgöras av officiella register som innehas av anläggningarna eller andra särskilda dokument avseende bokföring, hygien eller handel som innehas av dessa anläggningar.” Målet vid den nationella domstolen och tolkningsfrågan 12 NN ägde tre fjäderfäanläggningar i Italien. Till följd av de hälsorestriktioner som vidtagits till följd av utbrottet av aviär influensa tvingades NN avbryta sin verksamhet från den 10 december 2017 till den 26 december 2017, vad avser två av dessa anläggningar, och från den 29 oktober 2017 till den 26 december 2017, vad avser den tredje anläggningen. På grund av sin höga ålder överlät han emellertid samtliga dessa uppfödningar till sina söner den 4 november 2019. 13 Med stöd av ministerdekret nr 383/2020 lämnade NN den 10 april 2020 in en ansökan till det regionala utbetalande organet för Peterson om stöd för dessa tre uppfödningsanläggningar på grund av de skador som hade orsakats av aviär influensa. 14 Genom dekret nr 1419/2020 avslog Regionen Lombardiet ansökan om stöd till NN med motiveringen att han inte var stödmottagare, i den mening som avses i ministerdekret nr 383/2020, eftersom han inte innehade någon fjäderfäanläggning vid tidpunkten för nämnda ansökan. 15 NN överklagade detta dekret till Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia (Regionala förvaltningsdomstolen i Peterson, Italien), som ogillade överklagandet genom dom nr 59/2021. 16 Nämnda domstol fann att den stödåtgärd som föreskrivs i genomförandeförordning 2019/1323 skulle förstås som en åtgärd som huvudsakligen var avsedd att stödja den berörda marknaden och således endast de verksamhetsutövare som var verksamma vid tidpunkten för ansökan om stöd avseende denna marknad. Domstolen ansåg således att syftet med denna stödåtgärd inte var att bevilja ersättning till jordbrukare som vid något tillfälle hade lidit sådan skada, utan att stödja det berörda företaget, inbegripet genom att ersätta de skador som företaget lidit. Enligt nämnda domstol förutsatte detta med nödvändighet att det aktuella företaget fortfarande var verksamt. 17 NN överklagade den 19 mars 2021 denna dom till Consiglio di Stato (Högsta förvaltningsdomstolen, Italien), som är den hänskjutande domstolen, och gjorde gällande att nämnda dom strider mot unionsrätten, närmare bestämt artikel 220 i förordning nr 1308/2013 och genomförandeförordning 2019/1323. 18 Den hänskjutande domstolen har påpekat att det ska fastställas huruvida den stödåtgärd som föreskrivs i unionslagstiftningen ska förstås som en åtgärd för att ersätta uppkomna skador, till förmån för en jordbrukare som har lidit en skada, även om denne inte längre var ägare till jordbruksföretaget vid tidpunkten för ansökan om stöd, eller om denna stödåtgärd i stället uteslutande syftar till att stödja den berörda marknaden och endast riktar sig till jordbrukare som var verksamma på denna marknad vid denna tidpunkt. 19 Den hänskjutande domstolen anser att innehållet i unionslagstiftningen inte är helt otvetydigt vad gäller de subjektiva villkor som ska vara uppfyllda för att det aktuella stödet ska beviljas. Nämnda domstol har i detta avseende anfört att för det fall att man ger företräde åt tolkningen att den berörda åtgärden uteslutande syftar till att ge ersättning för skador, så skulle en snedvridande verkan kunna uppstå om begreppet stödmottagare inte skulle omfatta personer till vilka jordbruksföretagen har överlåtits, det vill säga de nuvarande ägarna till de företag som ingår i den marknad som skulle stödjas. 20 Mot denna bakgrund beslutade Consiglio di Stato (Högsta förvaltningsdomstolen) att vilandeförklara målen och ställa följande fråga till EU-domstolen: ”Utgör artikel 220 i … förordning (EU) nr 1308/2013 … och genomförandeförordning (EU) 2019/1323 … hinder för nationella bestämmelser (såsom bestämmelserna i dekret nr 383/2020) som har utformats och tillämpats på ett sådant sätt att de begränsar rätten till ersättning för skador som orsakats av aviär influensa till anläggningar som inte hade upphört med sin verksamhet vid tidpunkten för ansökan?” Prövning av tolkningsfrågan 21 Den hänskjutande domstolen har ställt sin fråga för att få klarhet i huruvida artikel 220 i förordning nr 1308/2013, jämförd med genomförandeförordning 2019/1323, ska tolkas så, att den utgör hinder för en nationell lagstiftning som tolkas och tillämpas på ett sådant sätt att den endast omfattar jordbrukare som fortfarande var verksamma inom fjäderfäsektorn när ansökan om stöd lämnades in. 22 Domstolen vill inledningsvis erinra om att kommissionen, i punkt 1 i artikel 220 i förordning nr 1308/2013, ges möjlighet att anta genomförandeakter genom att vidta undantagsåtgärder till stöd för berörd marknad för att ta hänsyn till a) begränsningar av handeln inom unionen och med tredjeländer som kan bli följden av åtgärder för att förhindra spridning av djursjukdomar eller av växtskadegörare, och b) allvarliga störningar på marknaden som direkt kan tillskrivas minskat konsumentförtroende till följd av risker för folkhälsa, djurhälsa eller växtskydd och sjukdomsrisker. I punkt 4 i denna artikel preciseras att de åtgärder som föreskrivs i punkt 1 första stycket a endast får vidtas i den omfattning och under den tid som är absolut nödvändig för att stödja marknaden i fråga. 23 Undantagsåtgärder till stöd för marknaden för ägg och fjäderfäkött i Italien, i den mening som avses i artikel 220.1 a i nämnda förordning, vidtogs med tillämpning av genomförandeförordning 2019/1323. 24 I artikel 2 i genomförandeförordning 2019/1323 definieras de utgifter som Republiken Italien ådragit sig i samband med stödåtgärder som antagits i enlighet med förordning nr 1308/2013 och som berättigar till medfinansiering från unionen enligt artikel 1 i genomförandeförordning 2019/1323. Det följer särskilt av artikel 2 b i denna förordning att sådana stödåtgärder kan beviljas för fjäderfäanläggningar som omfattas av djurhälsoåtgärder och veterinära åtgärder, och som är belägna i de områden som omfattas av unionslagstiftningen och Republiken Italiens lagstiftning, och som förtecknas i bilagan till samma förordning. Enligt artikel 4 i förordningen ankommer det på de italienska myndigheterna att särskilt försäkra sig om att den som ansöker om stöd är berättigad att söka sådant stöd. 25 I enlighet med de villkor för stödberättigande som anges i artikel 2 i genomförandeförordning 2019/1323, preciseras inte i denna förordning huruvida nämnda sökande, såsom krävs enligt den italienska lagstiftningen, måste vara verksam vid den tidpunkt då ansökan om stöd lämnas in. 26 Eftersom denna skyldighet inte följer av unionsrätten omfattas den av medlemsstaternas utrymme för eget skön. De krav som uppställs får emellertid inte strida mot de mål som eftersträvas med den aktuella unionslagstiftningen och de allmänna principerna i unionsrätten (se, för ett liknande resonemang, dom av den 17 december 2015, Szemerey, C‑330/14 , EU:C:2015:826 , punkt 42 , och dom av den 7 april 2022, Gilbert, C‑116/20 , EU:C:2022:273 , punkt 72 ). 27 Det ska följaktligen fastställas vilka mål som eftersträvas med förordning nr 1308/2013 och genomförandeförordning 2019/1323. 28 Förordning nr 1308/2013 har ett allmänt mål som, såsom framgår av skäl 10 i samma förordning, består i att föreskriva en rad åtgärder för intervention och marknadsstöd för att stabilisera marknaderna och tillförsäkra jordbruksbefolkningen en skälig levnadsstandard. 29 Vad gäller det mål som eftersträvas med genomförandeförordning 2019/1323, genom vilken artikel 220.1 a i förordning nr 1308/2013 genomförs, framgår det av skälen 4 och 10 i nämnda genomförandeförordning 2019/1323 att den syftar till att vidta undantagsåtgärder till stöd för marknaden för ägg och fjäderfäkött i Italien. Det är av denna anledning som det i förordningen bland annat föreskrivs en kompensation för inkomstbortfall som drabbar jordbruksaktörerna till följd av tillämpningen av de djurhälsoåtgärder och veterinära åtgärder som denna medlemsstat har vidtagit för att begränsa och förhindra spridningen av aviär influensa av subtyp H5. 30 Mot denna bakgrund föreskrivs i artikel 3.1 b i genomförandeförordning 2019/1323 bland annat att utgifterna är avsedda att kompensera för produktionsförluster i samband med justerade uppfödningsperioder på grund av förbud mot förflyttningar i de reglerade områdena. Av detta följer att de undantagsåtgärder som föreskrivs i förordning nr 1308/2013 preciseras i genomförandeförordning 2019/1323, med en särskild utformning som består i att kompensera för förluster i samband med antagandet av sanitära och veterinära åtgärder för att bekämpa spridningen av djursjukdomar genom att stödja de jordbrukare vars jordbruksföretag direkt drabbats av dessa åtgärder. 31 Av det ovan anförda följer att unionslagstiftaren, genom att anta genomförandeförordning 2019/1323, avsåg att föreskriva en möjlighet för jordbruksföretagare att komma i åtnjutande av stödåtgärder för den berörda marknaden för att kompensera för de inkomstbortfall som dessa företagare lidit till följd av tillämpningen av dessa djurhälsoåtgärder och veterinära åtgärder, och därigenom uppmuntra dessa företagare att genomföra sistnämnda åtgärder på ett korrekt sätt. 32 Det framgår således av syftena med förordning nr 1308/2013 och genomförandeförordning 2019/1323 att den enda relevanta omständighet som ska prövas för att avgöra huruvida en sökande är berättigad till de stödåtgärder som föreskrivs i sistnämnda förordning, är huruvida sökanden var verksam på den berörda marknaden vid tidpunkten för förlusten, oavsett huruvida sökanden fortfarande var verksam vid tidpunkten för inlämnandet av ansökan om stöd. 33 Ett villkor för jordbruksföretagarnas stödberättigande, såsom det som är aktuellt i det nationella målet, som består i att vara verksam jordbrukare på den berörda marknaden vid den tidpunkt då ansökan om stöd lämnas in, framstår således som ägnat att äventyra effektiviteten av den i unionsrätten föreskrivna kompensationen för förluster och, följaktligen, det mål som eftersträvas med förordning nr 1308/2013 och genomförandeförordning 2019/1323. Ett sådant villkor för stödberättigande leder nämligen till att jordbruksföretagare som var verksamma på marknaden vid tidpunkten för tillämpningen av djurhälsoåtgärderna och veterinäråtgärderna, men som inte längre var det vid tidpunkten för ansökan om stöd, utestängs från möjligheten att kompenseras för de förluster som de lidit till följd av antagandet av åtgärder för att bekämpa epidemin av aviär influensa. 34 Såsom kommissionen har gjort gällande i sitt yttrande har dessutom en betydande tid förflutit från det att en aviär influensa utbröt i Italien under åren 2017 och 2018 och till att genomförandeförordning 2019/1323 antogs, och än längre fram till det att ministerdekret nr 383/2020 om tillämpningsföreskrifter för denna genomförandeförordning i Italien antogs. Denna tidsutdräkt borde inte tillåtas påverka de berörda jordbruksföretagarna. De jordbruksföretagare som faktiskt har underkastats djurhälsoåtgärder och veterinära åtgärder måste kunna vara säkra på att de, i händelse av förluster till följd av genomförandet av sådana åtgärder, kan komma i åtnjutande av det stöd som avses i förordning nr 1308/2013 och genomförandeförordning 2019/1323, vars syfte är att kompensera för dessa förluster. 35 Mot denna bakgrund och utan att det är nödvändigt att uttala sig i frågan huruvida den italienska lagstiftningen är förenlig med allmänna rättsprinciper besvarar EU-domstolen tolkningsfrågan enligt följande. Artikel 220 i förordning nr 1308/2013, jämförd med genomförandeförordning 2019/1323, ska tolkas så, att den utgör hinder för en nationell lagstiftning som tolkas och tillämpas så, att den begränsar möjligheten att erhålla de stödåtgärder som föreskrivs i den sistnämnda förordningen till att endast gälla de jordbruksföretagare som fortfarande var verksamma inom fjäderfäsektorn vid tidpunkten för ansökan om stöd. Rättegångskostnader 36 Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i det nationella målet utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den hänskjutande domstolen att besluta om rättegångskostnaderna. De kostnader för att avge yttrande till domstolen som andra än nämnda parter har haft är inte ersättningsgilla. Mot denna bakgrund beslutar domstolen (tredje avdelningen) följande: Artikel 220 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 av den 17 december 2013 om upprättande av en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter och om upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 922/72, (EEG) nr 234/79, (EG) nr 1037/2001 och (EG) nr 1234/2007, jämförd med kommissionens genomförandeförordning (EU) 2019/1323 av den 2 augusti 2019 om undantagsåtgärder till stöd för marknaden för ägg och fjäderfäkött i Italien, ska tolkas på följande sätt: Den utgör hinder för en nationell lagstiftning som tolkas och tillämpas så, att den begränsar möjligheten att erhålla de stödåtgärder som föreskrivs i den sistnämnda förordningen till att endast gälla de jordbruksföretagare som fortfarande var verksamma inom fjäderfäsektorn vid tidpunkten för ansökan om stöd. Underskrifter ( *1 ) Rättegångsspråk: italienska.