EUR-Lex - 61978J0093 - SV Avis juridique important | 61978J0093 Domstolens dom den 22 november 1978. - Cowan mot Doego Fruchtimport und Tiefkühlkost eG. - Begäran om förhandsavgörande: Jones i Essen. - Mål 93/78. Rättsfallssamling 1978 s. 02203 Grekisk specialutgåva s. 00671 Portugisisk specialutgåva s. 00751 Spansk specialutgåva s. 00657 Svensk specialutgåva s. 00219 Finsk specialutgåva s. 00239 Sammanfattning Parter Föremål för talan Domskäl Beslut om rättegångskostnader Domslut Nyckelord 1. Begäran om förhandsavgörande - EG-domstolens respektive de nationella domstolarnas behörighet - fördelning enligt fördraget - tvingande karaktär (artikel 177 i EEG-fördraget) 2. EEG - nya medlemsstaters anslutning - villkor för upptagande - bestäms av de institutioner som anges i fördraget (artikel 237 i EEG-fördraget) Sammanfattning 1. Den i artikel 177 i EEG-fördraget föreskrivna kompetensfördelningen mellan EG-domstolen och medlemsstaternas domstolar är tvingande. Den kan inte ändras, och inte heller kan utövandet av respektive behörighet hindras, genom t. ex. sådana avtal mellan privatpersoner som syftar till att tvinga medlemsstaternas domstolar att begära ett förhandsavgörande genom att frånta dessa möjligheten att självständigt använda det utrymme för skönsmässig bedömning som artikel 177 andra stycket ger dem. 2. I artikel 237 i EEG-fördraget föreskrivs ett precist och väl avgränsat förfarande för upptagande av nya medlemsstater, under vilket anslutningsvillkoren skall utarbetas av de institutioner som anges i själva artikeln. De rättsliga villkoren för en sådan anslutning skall således bestämmas inom ramen för det nämnda förfarandet, utan att det är möjligt att genom domstolsavgörande på förhand reglera innehållet i dessa villkor. Parter I mål 93/78 har Jones i Essen till domstolen gett in en begäran om förhandsavgörande enligt artikel 177 i EEG-fördraget i det mål som pågår vid den nationella domstolen mellan Cowan, köpman, Henry, och Doego Fruchtimport und Tiefkühlkost eG, Dortmund. Föremål för talan Begäran avser tolkningen av artikel 237 i EEG-fördraget. Domskäl 1 Genom ett beslut av den 23 mars 1978, som kom in till domstolen den 14 april 1978, har Jones i Essen i enlighet med artikel 177 i fördraget ställt tre frågor om tolkningen av artikel 237 i fördraget som går ut på att få besked om huruvida Spaniens, Portugals och Greklands anslutning till Europeiska gemenskaperna är omöjlig inom överskådlig framtid på gemenskapsrättsliga grunder. 2 Frågorna har sin grund i ett avtal enligt vilket den ena parten, Wilson, åtog sig att för företaget Davidson räkning utföra marknadsundersökningar i Spanien och Portugal beträffande vissa jordbruksprodukter. De avslutande avtalsklausulerna hade följande lydelser: "Detta avtal är bindande under en period på fem år. Uppdragsgivaren [Doego] har rätt att häva avtalet för den händelse anslutningen skulle visa sig vara - faktiskt eller rättsligt - ogenomförbar. Frågan om anslutningen är rättsligt ogenomförbar skall avgöras av Europeiska gemenskapernas domstol. Om avtalet hävs på giltiga grunder förlorar uppdragstagaren rätten till ersättning för omkostnader. Tvist om detta avtal skall upptas vid domstolarna i Essen." 3 Doego hävde avtalet under åberopande av den angivna klausulen, varefter Wilson väckte talan mot Doego vid Amtsgericht för att få ersättning för sina omkostnader. Jones har därefter till EG-domstolen hänskjutit följande frågor: "a) Skall artikel 237 i EEG-fördraget ensam eller i förening med andra bestämmelser i EEG-fördraget tolkas på så sätt att denna, utöver de i artikel 237 beskrivna formella villkoren, innehåller materiella rättsliga begränsningar för tredje stats anslutning till Europeiska gemenskaperna? b) Vilka är dessa begränsningar? c) Är således Spaniens, Portugals och Greklands anslutning till Europeiska gemenskaperna omöjlig inom en överskådlig framtid på gemenskapsrättsliga grunder?" Förfarandet 4 Enligt artikel 177 första stycket i fördraget skall domstolen "vara behörig att meddela förhandsavgöranden angående ... tolkningen av detta fördrag". Artikel 177 andra stycket har följande lydelse: "När en sådan fråga uppkommer vid en domstol i en medlemsstat, får den domstolen, om den anser att ett beslut i frågan är nödvändigt för att döma i saken, begära att domstolen meddelar ett förhandsavgörande." 5 Den sålunda genomförda kompetensfördelningen är tvingande. Den kan inte ändras, eller utövandet av respektive behörighet hindras, genom t. ex. sådana avtal mellan privatpersoner som syftar till att tvinga medlemsstaternas domstolar att begära ett förhandsavgörande genom att frånta dessa möjligheten att självständigt använda det utrymme för skönsmässig bedömning som artikel 177 andra stycket ger dem. 6 Omständigheterna i målet väcker frågan om en sådan klausul som den i avtalet mellan parterna i målet vid den nationella domstolen, vilken ligger till grund för förevarande begäran om förhandsavgörande och enligt vilken rätten att häva avtalet gjorts avhängig av ett avgörande av EG-domstolen, är ogiltig genom att den är oförenlig med de nämnda bestämmelserna. Den nationella domstolen har emellertid inte ställt någon fråga i detta avseende och med hänsyn till vad som anförs i det följande behöver inte domstolen på eget initiativ uttala sig på denna punkt. De ställda frågorna 7 Enligt artikel 237 första stycket i fördraget får "varje europeisk stat ... ansöka om att bli medlem av gemenskapen. Ansökan skall ställas till rådet som skall besluta enhälligt efter att ha inhämtat kommissionens yttrande". Enligt andra stycket i samma artikel skall "villkoren för att upptas som medlem och de anpassningar av detta fördrag som därigenom blir nödvändiga ... fastställas i ett avtal mellan medlemsstaterna och den ansökande staten. Detta avtal skall föreläggas samtliga avtalsslutande stater för ratifikation i överensstämmelse med deras konstitutionella bestämmelser". 8 I dessa bestämmelser föreskrivs ett precist och väl avgränsat förfarande för upptagande av nya medlemsstater, under vilket anslutningsvillkoren skall utarbetas av de institutioner som anges i själva artikeln. De rättsliga villkoren för en sådan anslutning skall således bestämmas inom ramen för det nämnda förfarandet, utan att det är möjligt att genom domstolsavgörande på förhand reglera innehållet i dessa villkor. Följaktligen kan EG-domstolen inte inom ramen för ett förfarande enligt artikel 177 uttala sig om form eller innehåll för de villkor som eventuellt kommer att antas. Domstolen måste därför förklara sig sakna behörighet att besvara de frågor som Jones har ställt. Beslut om rättegångskostnader 9 De kostnader som har förorsakats kommissionen, som har inkommit med yttrande till domstolen, är inte ersättningsgilla. Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i målet vid den nationella domstolen utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den domstolen att besluta om rättegångskostnaderna. Domslut På dessa grunder beslutar DOMSTOLEN -angående de frågor som genom beslut av den 23 mars 1978 förts vidare av Jones i Essen - följande dom: Domstolen är inte behörig att avgöra de frågor som den nationella domstolen har ställt.