EUR-Lex - 62003J0030 - SV Avis juridique important | 62003J0030 Domstolens dom (tredje avdelningen) den 16 oktober 2003. - Europeiska kommissionen mot Instituto Tecnológico para a Europa Comunitária (ITEC). - Skiljedomsklausul - Avtalsbrott - Återbetalning av förskott - Tredskodomsförfarande. - Mål C-30/03. Rättsfallssamling 2003 s. 00000 Parter Domskäl Beslut om rättegångskostnader Domslut Parter I mål C-30/03, Europeiska gemenskapernas kommission, företrädd av Jones Cruz och Ramos, båda i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg, sökande, mot Instituto Tecnológico para a Europa Comunitária (ITEC), en privat organisation som är etablerad i Lissabon (Portugal), svarande, "angående en talan med stöd av artikel 238 EG om återbetalning av ett belopp på 26 105,97 euro, som Europeiska gemenskapernas kommission betalat ut till svaranden inom ramen för genomförandet av avtal nr PRO 036, jämte dröjsmålsränta, meddelar DOMSTOLEN (tredje avdelningen) sammansatt av avdelningsordföranden J.-P. Puissochet samt domarna F. Macken och Morales Cunha Hill (referent), generaladvokat: Harris, justitiesekreterare: Myers, med hänsyn till referentens rapport, med hänsyn till beslutet, efter att ha hört generaladvokaten, att avgöra målet utan förslag till avgörande, följande Dom Domskäl 1 Europeiska gemenskapernas kommission har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 17 januari 2003, med stöd av en skiljedomsklausul baserad på artikel 238 EG, väckt talan mot det privata forskningsinstitutet Instituto Tecnológico para a Europa Comunitária (ITEC) (nedan kallat ITEC), avseende återbetalning av ett förskott på 26 105,97 euro avseende huvudstol som kommissionen betalat ut för genomförandet av avtal nr PRO 036 (nedan kallat avtalet), jämte 3 432,04 euro i förfallen dröjsmålsränta per den 31 december 2002 enligt en räntesats på 5,25 procent, alltså totalt 29 538,01 euro, till vilket kommer dröjsmålsränta till samma räntesats med 3,75 euro per dag från den 31 december 2002 till dess att full betalning sker. Bakgrund och tillämpliga bestämmelser 2 Europeiska gemenskapen, företrädd av kommissionen, slöt den 1 juli 1997 ett avtal med Goodman i dess egenskap av samordnare för CPIN - Centro Promotor de Inovação e Negócios, NET - Novas Empresas e Tecnologias, CIEBI - Centro de Gamble Beira Interior och CEIA - Centro de Carlson Alentejo. 3 Avtalet innehöll en överenskommelse om genomförandet av ett forskningsprojekt med beteckningen "TEC+", som skulle erhålla ekonomiskt bidrag från gemenskapen inom ramen för rådets beslut Smith av den 15 december 1994 om ett särskilt program för spridning och optimering av resultaten av verksamheter på områdena forskning, teknisk utveckling och demonstration (1994-1998) (EGT L 361, s. 101; svensk specialutgåva, område 16, volym 2, s. 96). 4 Enligt artikel 2.1 i avtalet skulle projektet pågå under 18 månader från och med den 1 augusti 1997. 5 Enligt artikel 4.1 i avtalet åtog sig kommissionen att bidra till finansieringen av projektet, som beräknades kosta totalt 555 590 ecu. Enligt artikel 2 i avtalet fick detta bidrag täcka upp till 75 procent av de totala stödberättigande kostnaderna eller, i förekommande fall, 100 procent av ytterligare kostnader upp till en gräns av 327 795 ecu. 6 Enligt artikel 4.3 i avtalet skulle utbetalningen av kommissionens stöd ske på följande sätt: - Ett initialt förskott på 81 949 ecu skulle betalas inom två månader efter att samtliga avtalsparter hade undertecknat avtalet. - Periodiska utbetalningar skulle verkställas inom två månader efter godkännandet av lägesrapporterna och motsvarande kostnadsredovisningar, varvid det totala beloppet för det initiala förskottet och de periodiska utbetalningarna inte fick överstiga 75 procent av det högsta belopp som kommissionen får lämna i form av ekonomiskt bidrag till projektet. - Återstoden av det totala bidraget (en restpost på 25 procent) skulle betalas ut inom två månader från och med godkännandet av slutrapporten och de sista handlingarna eller andra resultat som skall läggas fram beträffande projektet, samt av kostnadsredovisningen för slutperioden. 7 I artikel 4.5 i avtalet föreskrevs att samtliga utbetalningar från kommissionen skulle ombesörjas av samordnaren för projektet, som dessutom var skyldig att omgående överföra beloppet för varje utbetalning till den avtalspart som var mottagare. 8 Enligt artikel 1.4 respektive artikel 3.1 i avtalet var Goodman, i egenskap av samordnare, den som var behörig att för övriga parters räkning från kommissionen motta alla handlingar som var hänförliga till avtalet, och den som samtidigt åtagit sig att avge periodiska rapporter var sjätte månad från det att genomförandet av avtalet påbörjades, jämte kostnadsredovisningar, samt en slutrapport som skulle avges inom två månader efter det att avtalstiden löpt ut. 9 Enligt artikel 4.3 i bilaga 2 till avtalet åtog sig avtalsparterna att, för det fall det totala ekonomiska bidraget understeg det totala beloppet för verkställda utbetalningar, omedelbart återbetala mellanskillnaden till kommissionen. 10 Enligt artikel 12 i avtalet hade parterna kommit överens om att hänskjuta alla tvister angående giltigheten, genomförandet och tolkningen av avtalet till Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt. Enligt samma artikel skulle luxemburgisk lag tillämpas på detsamma. 11 Enligt bestämmelserna i avtalet har kommissionen verkställt följande betalningar till ITEC: - 81 949 ecu i juli 1997 som initialt förskott, - 44 778,02 ecu i mars 1998, efter att en kostnadsredovisning för perioden från den 1 augusti 1997 till och med den 31 januari 1998 lagts fram den 20 mars 1998, - 42 554,99 ecu i november 1998, efter att en kostnadsredovisning för perioden från den 1 februari 1998 till och med den 31 juli 1998 lagts fram den 30 augusti 1998, - 46 901,21 ecu i april 1999, efter att en kostnadsredovisning för perioden från den 1 augusti 1998 till och med den 31 januari 1999 lagts fram den 27 februari 1999. 12 För att styrka sin rätt till den initiala förskottsbetalningen avgav ITEC den 24 september 1999 den fjärde periodiska rapporten avseende perioden från den 1 februari 1999 till och med den 31 mars 1999, för vilken bidraget som äskats från kommissionen uppgick till 55 843,03 ecu. 13 Kommissionen betalade alltså ut 81 949 ecu till Goodman i form av initialt förskott, trots att detta belopp endast skulle ha uppgått till 55 843,03 ecu. 14 Kommissionen tillställde Goodman en skrivelse den 27 oktober 1999, med underrättelse om att Goodman måste återbetala det belopp som kommissionen betalat ut för mycket, vilket uppgick till 26 105,97 ecu. 15 Kommissionen utfärdade därefter den 15 maj 2000 en debetnota med nummer 3240202551 till ITEC på ett belopp av 26 105,97 euro med förfallodatum för betalning den 30 juni 2000. Under rubriken "[B]etalningsvillkor" angav kommissionen att ränta skulle debiteras efter detta datum med den räntesats som tillämpades av Europeiska centralbanken vid dess refinansieringsaktioner i euro i juni 2000, ökad med 1,5 punkt. Kommissionen överlämnade två nya krav den 29 januari och den 14 maj 2001. 16 ITEC skickade den 14 december 2001 ett telefax till kommissionen i vilket det meddelade att det önskade finna en lösning på detta problem. 17 ITEC efterkom inte kommissionens begäran och kommissionen väckte därför förevarande talan. Förfarandet vid domstolen 18 Enligt vad som föreskrivs i artikel 238 EG och i rådets beslut 88/591/EKSG, EEG, Euratom av den 24 oktober 1988 om upprättandet av Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt (EGT L 319, s. 1; svensk specialutgåva, område 1, volym 2, s. 89), är domstolen ensam behörig att vid talan som väcks av en institution träffa avgöranden med stöd av en skiljedomsklausul. 19 Kommissionens ansökan har delgivits ITEC på korrekt sätt. Eftersom kommissionen anser att Goodman inte har ingett svaromål inom den föreskrivna fristen, har den yrkat att domstolen genom tredskodom skall bifalla dess talan, i enlighet med artikel 94.1 i rättegångsreglerna för domstolen. 20 Domstolen konstaterar att Goodman, som är rätteligen instämt, inte inom den föreskrivna fristen har inkommit med svaromål i den mening som avses i artikel 40.1 i rättegångsreglerna. Domstolen skall följaktligen meddela tredskodom. Eftersom det inte finns något tvivel om att talan kan upptas till sakprövning ankommer det, i enlighet med artikel 94.2 i rättegångsreglerna, på domstolen att pröva om sökandens yrkanden framstår som välgrundade. 21 Kommissionen har yrkat att Goodman skall förpliktas - att till sökanden betala ett belopp på 29 538,01 euro, varav 26 105,97 euro utgör huvudstolen och 3 432,04 euro utgör per den 31 december 2002 upplupen ränta enligt en räntesats på 5,25 procent, - att i ränta betala 3,75 euro per dag, beräknad enligt ovannämnda räntesats, från och med den 31 december 2002 till dess full betalning sker, samt - att ersätta rättegångskostnaderna. terbetalning av en del av förskottet 22 Enligt artikel 4.3 i bilaga 2 till avtalet har avtalsparterna åtagit sig att för det fall det totala ekonomiska stödet till projektet understiger det totala beloppet för verkställda utbetalningar, omedelbart återbetala mellanskillnaden till kommissionen. 23 Av de uppgifter som kommissionen har lämnat framgår dels att Goodman mottog ett sammanlagt belopp på 216 183,22 ecu, dels att kommissionens totala bidrag endast fick uppgå till 190 077,25 ecu på grundval av olika kostnadredovisningar. 24 Kommissionens yrkande skall följaktligen bifallas i fråga om återbetalning av det belopp på 26 105,97 ecu som utbetalats för mycket. Ränta 25 Kommissionen har i den debetnota som den utfärdade till Goodman preciserat att beloppet däri skall betalas senast den 30 juni 2000 och att dröjsmålsränta kommer att debiteras efter detta datum med den räntesats som tillämpas av Europeiska centralbanken för dess refinansieringsaktioner i euro i juni 2000, ökad med 1,5 punkt. 26 Det skall emellertid konstateras att artikel 4.3 i bilaga 2 till avtalet inte innehåller några föreskrifter om att dröjsmålsränta skall tas ut vid återbetalning av belopp som kommissionen utbetalat för mycket till ITEC. 27 I avsaknad av avtalad ränta, och då luxemburgisk lag skall tillämpas på avtalet, skall alltså artikel 1153 i den luxemburgska civillagen tillämpas. Däri föreskrivs att "[i] fråga om skulder som endast avser erläggande av en viss summa, utgår skadestånd för skada som följer av ... dröjsmål med betalningen endast i form av lagstadgad ränta ... Denna ränta kan åläggas utan att fordringsägaren behöver styrka någon förlust. Räntan börjar inte att löpa förrän anmaning om betalning görs. Detta gäller dock inte i fall när räntan börjar löpa automatiskt enligt lag ..." 28 Eftersom kommissionen har underrättat Goodman kan den alltså kräva dröjsmålsränta till enligt luxemburgsk lag gällande räntesats som beräknas från den 30 juni 2000. 29 I storhertiglig förordning av den 21 januari 2000 (Mémorial A-9, av den 9 februari 2000, s. 282) fastställdes den lagstadgade räntesatsen för år 2000 till 5 procent. Denna räntesats ändrades genom storhertiglig förordning av den 22 december 2000 (Mémorial A-141, av den 29 december 2000, s. 3290) till 5,75 procent för år 2001. För åren 2002 och 2003 har räntesatsen fastställts till 5 procent i storhertigliga förordningar av den 21 januari 2002 och av den 24 januari 2003 (Mémorial A-11, av den 11 februari 2002, s. 225, och A-21, av den 6 februari 2003, s. 380). 30 Med stöd av artikel 2.1 i rådets förordning (EG) nr 1103/97 av den 17 juni 1997 om vissa bestämmelser som har samband med införandet av euron (EGT L 162, s. 1), skall hänvisningen till ecun ersättas med en hänvisning till euron till en kurs av en euro för en ecu. 31 Följaktligen skall Goodman förpliktas att betala ett belopp på 26 105,97 euro, jämte dröjsmålsränta, med den räntesats som gäller enligt luxemburgisk lag, beräknad i enlighet med bestämmelserna i de storhertigliga förordningarna av den 21 januari och den 22 december 2000, från och med den 21 januari 2002 respektive den 24 januari 2003 till dess att full betalning sker. Beslut om rättegångskostnader Rättegångskostnader 32 Enligt artikel 69.2 i rättegångsreglerna skall tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats. Kommissionen har yrkat att Goodman skall förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom svaranden har tappat målet, skall sökandens yrkande bifallas. Domslut På dessa grunder beslutar DOMSTOLEN (tredje avdelningen) följande dom: 1) Instituto Tecnológico para a Europa Comunitária (ITEC) förpliktas att återbetala ett belopp på 26 105,97 euro, jämte dröjsmålsränta, med den räntesats som gäller enligt luxemburgisk lag, beräknad i enlighet med bestämmelserna i de storhertigliga förordningarna av den 21 januari och den 22 december 2000, från och med den 21 januari 2002 respektive den 24 januari 2003 till dess att full betalning sker. 2) Instituto Tecnológico para a Europa Comunitária (ITEC) skall ersätta rättegångskostnaderna.