62016CJ0156 DOMSTOLENS DOM (åttonde avdelningen) den 12 oktober 2017 ( *1 ) ”Begäran om förhandsavgörande – Genomförandeförordning (EU) nr 412/2013 – Artikel 1.3 – Gemenskapens tullkodex – Artikel 78 – Bestämmelse enligt vilken tillämpning av de individuella antidumpningstullsatserna förutsätter att en giltig faktura uppvisas – Huruvida det är tillåtet att uppvisa en giltig faktura efter det att tulldeklarationen har lämnats in – Nekad återbetalning” I mål C‑156/16, angående en begäran om förhandsavgörande enligt artikel 267 FEUF, framställd av Martin (Skattedomstolen i München, Tyskland) genom beslut av den 25 februari 2016, som inkom till domstolen den 17 mars 2016, i målet Richard mot Baldwin, meddelar DOMSTOLEN (åttonde avdelningen) sammansatt av avdelningsordföranden Frye (referent) samt domarna D. Šváby och M. Vilaras, generaladvokat: P. Mengozzi, justitiesekreterare: handläggaren Rose, efter det skriftliga förfarandet och förhandlingen den 16 mars 2017, med beaktande av de yttranden som avgetts av: – Watts GmbH, genom Freeman och Allen, Bell, – Baldwin, genom Russell, i egenskap av ombud, – Polens regering, genom Combs, i egenskap av ombud, – Europeiska kommissionen, genom Delgado, Esparza och N. Kuplewatzky, samtliga i egenskap av ombud, och efter att den 15 juni 2017 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande, följande Dom 1 Begäran om förhandsavgörande avser tolkningen av artikel 1.3 i rådets genomförandeförordning (EU) nr 412/2013 av den 13 maj 2013 om införande av en slutgiltig antidumpningstull och slutgiltigt uttag av den preliminära tull som införts på import av bords- och köksartiklar av keramiskt material med ursprung i Folkrepubliken Kina ( EUT L 131, 2013, s. 1 ), och av artikel 78 i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen ( EGT L 302, 1992, s. 1 ; svensk specialutgåva, område 2, volym 16, s. 4), i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2700/2000 av den 16 november 2000 ( EGT L 311, 2000, s. 17 ) (nedan kallad tullkodexen). 2 Begäran om förhandsavgörande har framställts i ett mål mellan Watts GmbH och Baldwin (huvudtullkontoret i Landshut) (nedan kallat tullkontoret). Målet rör tullkontorets avslag på Watts ansökan om partiell återbetalning av en antidumpningstull. Tillämpliga bestämmelser Antidumpningslagstiftningen Förordning (EU) nr 1072/2012 3 I artikel 1 i kommissionens förordning (EU) nr 1072/2012 av den 14 november 2012 om införande av en provisorisk antidumpningstull på import av bords- och köksartiklar av keramiskt material med ursprung i Folkrepubliken Kina ( EUT L 318, 2012, s. 28 ) föreskrivs följande: ”1. En preliminär antidumpningstull införs härmed på import av bords- och köksartiklar av keramiskt material, med undantag för keramiska knivar, med ursprung i Folkrepubliken Kina och som för närvarande klassificeras enligt KN‑nummer ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 och ex 6912 00 90 (TariC‑nummer 6911 10 00 90, 6912 00 10 11, 6912 00 10 91, 6912 00 30 10, 6912 00 50 10 och 6912 00 90 10). 2. Följande preliminära antidumpningstullsatser ska tillämpas på nettopriset fritt unionens gräns, före tull, för den produkt som beskrivs i punkt 1 och som tillverkas av nedanstående företag: 3. Den preliminära antidumpningstullen för de företag som anges i punkt 2 ska tillämpas på villkor att det för medlemsstatens tullmyndigheter uppvisas en giltig faktura som uppfyller kraven i bilaga II. Om ingen sådan faktura uppvisas, ska den tullsats som gäller för alla övriga företag tillämpas. 4. Övergång till fri omsättning i unionen av den produkt som avses i punkt 1 ska förutsätta att det lämnas en säkerhet som motsvarar nivån på den preliminära tullen. 5. Om inte annat anges, skall gällande bestämmelser rörande tull tillämpas.” Genomförandeförordning nr 412/2013 4 Skäl 229 i genomförandeförordning nr 412/2013 har följande lydelse: ”För att minimera risken för kringgående till följd av den stora skillnaden mellan tullsatserna, anses det i detta fall krävas särskilda åtgärder för att trygga en korrekt tillämpning av antidumpningstullarna. Dessa särskilda åtgärder omfattar uppvisande för medlemsstaternas tullmyndigheter av en giltig faktura, som ska uppfylla kraven i bilaga II till den här förordningen. Import som inte åtföljs av en sådan faktura ska omfattas av den antidumpningstull som är tillämplig på alla övriga exportörer.” 5 I artikel 1 i nämnda genomförandeförordning föreskrivs följande: ”1. En slutgiltig antidumpningstull ska införas på import av bords- och köksartiklar av keramiskt material, med undantag för keramiska knivar, keramiska kryddkvarnar och deras keramiska malverk, keramiska skalare, keramiska knivvässare och keramiska pizzastenar gjorda av kordierit av det slag som används för gräddning av pizza eller bröd, som för närvarande omfattas av KN‑nummer ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 och ex 6912 00 90 (TariC‑nummer 6911 10 00 90, 6912 00 10 11, 6912 00 10 91, 6912 00 30 10, 6912 00 5010 och 6912 00 90 10) och med ursprung i Kina. 2. Följande slutgiltiga antidumpningstullsatser ska tillämpas på nettopriset fritt unionens gräns, före tull, för de produkter som beskrivs i punkt 1 och som tillverkas av nedanstående företag: 3. Tillämpningen av de individuella antidumpningstullsatserna för de företag som anges i punkt 2 ska förutsätta att det för medlemsstaternas tullmyndigheter uppvisas en giltig faktura som uppfyller kraven i bilaga II. Om ingen sådan faktura uppvisas ska tullsatsen för övriga företag tillämpas. 4. Om inte annat anges, skall gällande bestämmelser rörande tull tillämpas.” 6 I bilaga II till genomförandeförordning nr 412/2013 anges följande: ”Den giltiga faktura som avses i artikel 1.3 ska omfatta en försäkran som är undertecknad av en anställd vid det utfärdande företaget och som innehåller följande: 1) Den anställdes namn och befattning vid den enhet som har utfärdat fakturan. 2) Följande försäkran: 'Jag intygar härmed att de (volym) bords- och köksartiklar av keramiskt material som sålts på export till Europeiska unionen och som omfattas av denna faktura har tillverkats av (företagets namn och adress) (Taric-tilläggsnummer) i (det berörda landet). Jag försäkrar att uppgifterna i denna faktura är fullständiga och korrekta.’ 3) Datum och namnteckning.” Tullkodexen 7 I artikel 62 i tullkodexen föreskrivs följande: ”1. Skriftliga deklarationer skall upprättas på ett formulär som överensstämmer med den officiella modell som föreskrivs för detta ändamål. De skall vara undertecknade och innehålla alla de uppgifter som är nödvändiga för tillämpningen av de bestämmelser som gäller för det tullförfarande för vilket varorna är deklarerade. 2. Deklarationen skall åtföljas av alla dokument som krävs för tillämpningen av de bestämmelser som gäller för det tullförfarande för vilket varorna är deklarerade.” 8 Artikel 78 i tullagen har följande lydelse: ”1. Tullmyndigheterna får på eget initiativ eller på deklarantens begäran ändra deklarationen efter det att varorna har frigjorts. 2. Tullmyndigheterna får, efter att de frigjort varorna och för att försäkra sig om riktigheten av de i deklarationen lämnade uppgifterna, kontrollera de kommersiella dokument och data som avser import- eller exportförfarandena för varorna i fråga eller de efterföljande kommersiella förfaranden som berör varorna. Denna kontroll får genomföras hos deklaranten och hos varje annan person som av yrkesmässiga skäl är direkt eller indirekt inblandad i nämnda förfaranden samt hos varje annan person som innehar nämnda dokument och uppgifter i affärssyfte. Tullmyndigheterna får också undersöka varorna om dessa fortfarande kan uppvisas. 3. Om granskningen av deklarationen eller kontrollen i efterhand tyder på att de bestämmelser som gäller det berörda tullförfarandet har tillämpats på basis av felaktiga eller bristfälliga upplysningar, skall tullmyndigheterna i enlighet med fastställda bestämmelser vidta de åtgärder som krävs för att reglera situationen med hänsyn till de nya upplysningar som föreligger.” Målet vid den nationella domstolen och tolkningsfrågorna 9 Den 17 december 2012 importerade Watts olika bords- och köksprodukter av keramiskt material från Folkrepubliken Kina till Tyskland. Vid importen belades varorna med den preliminära antidumpningstull som hade införts genom förordning nr 1072/2012. 10 Samma dag ingav Watts en tulldeklaration för de importerade varorna till tullkontoret och uppvisade en faktura. I varubeteckningen i deklarationen angavs produkter av keramiskt material och som Taric-tilläggsnummer angavs B999, det vill säga det nummer som motsvarar import från ”alla övriga företag” som inte är förtecknade i förordning nr 1072/2012. 11 Likaså samma dag, den 17 december 2012, kontrollerade tullkontoret varorna i sina lokaler och ersatte varje gång det deklarerade Taric-tilläggsnumret B999 med Taric-tilläggsnumret B354, det vill säga det nummer som motsvarar import från exporterande tillverkare som är förtecknade i bilaga I till förordning nr 1072/2012. 12 Eftersom den faktura som Watts uppvisade i samband med importen inte åtföljdes av en försäkran som var undertecknad av tillverkaren och således inte uppfyllde kraven i bilaga II till förordning nr 1072/2012, förpliktade tullkontoret med stöd av förordningen Watts att lämna en säkerhet i kontanter för en preliminär antidumpningstull beräknad utifrån en tullsats på 58,8 procent. 13 Efter det att genomförandeförordning nr 412/2013 hade antagits fastställde tullkontoret, den 28 juni 2013, med stöd av denna förordning, en slutgiltig antidumpningstull för Watts import beräknad utifrån en antidumpningstullsats på 36,1 procent, som gällde ”alla övriga företag” som inte var förtecknade i förordning nr 412/2013, utan att begära att Watts skulle inkomma med en faktura som uppfyllde kraven i bilaga II till genomförandeförordning nr 412/2013. 14 Genom skrivelse av den 4 juli 2013 inkom Watts med originalfakturan tillsammans med en försäkran som var undertecknad av tillverkaren och en ansökan om återbetalning av den antidumpningstull som bolaget ansåg sig ha betalat för mycket med anledning av att det avseende bolaget hade tillämpats en slutgiltig antidumpningstullsats på 36,1 procent, som gällde ”alla övriga företag” som inte var förtecknade i genomförandeförordning nr 412/2013, och inte den tullsats på 17,9 procent som var tillämplig på import från de företag som var förtecknade i bilaga I till nämnda förordning. 15 Den 2 oktober 2013 avslog tullkontoret ansökan om återbetalning, på grund av att det inte kunde godta en giltig faktura som upprättas eller uppvisas i efterhand. 16 Genom skrivelse av den 4 november 2013, inkom Watts med en begäran om omprövning av beslutet och den 5 maj 2014 uppvisade bolaget en ändrad faktura som hade upprättats av tillverkaren. 17 Genom beslut av den 24 februari 2015 avslog tullkontoret Watts nya begäran. Tullkontoret ansåg att den faktura, åtföljd av motsvarande försäkran av tillverkaren, som hade uppvisats i efterhand tillsammans med ansökan om återbetalning och som på nytt hade justerats i omprövningsförfarandet, skulle, för att kunna beviljas en individuell antidumpningstull, ha uppvisats i samband med att tulldeklarationen mottogs. 18 Watts väckte talan mot tullkontorets beslut att avslå dess ansökan om återbetalning vid Finanzgericht München (Skattedomstolen i München, Tyskland). 19 Mot denna bakgrund beslutade Martin (Skattedomstolen i München) att vilandeförklara målet och ställa följande frågor till domstolen: ”1) Tillåter artikel 1.3 i [genomförandeförordning nr 412/2013] att, när en slutgiltig antidumpningstull för första gången ska fastställas, en giltig faktura lämnas in i efterhand, om alla andra nödvändiga villkor för att beviljas en individuell antidumpningstullsats är uppfyllda? 2) Om den första frågan ska besvaras nekande: Utgör artikel 78 i [tullkodexen] hinder för att tullmyndigheten inom ramen för ett granskningsförfarande nekar återbetalning av en antidumpningstull med motiveringen att deklaranten visat upp en korrekt faktura först efter det att tulldeklarationen hade lämnats in?” Prövning av tolkningsfrågorna Den första frågan 20 Den hänskjutande domstolen har ställt den första frågan för att få klarhet i huruvida artikel 1.3 i genomförandeförordning nr 412/2013 ska tolkas så att den, för att en slutgiltig antidumpningstull ska kunna beviljas, tillåter att en giltig faktura visas upp efter det att tulldeklarationen har lämnats in, om alla andra nödvändiga villkor för att få en individuell antidumpningstullsats beviljad är uppfyllda. 21 Enligt fast rättspraxis ska, vid tolkningen av en unionsbestämmelse, inte bara dess lydelse, utan också sammanhanget och de mål som eftersträvas med de föreskrifter som bestämmelsen ingår i beaktas (se, bland annat, dom av den 16 november 2016, Fernandez m.fl., Rodriguez , EU:C:2016:879 , punkt 27 och där angiven rättspraxis). 22 Vad beträffar lydelsen i artikel 1.3 i genomförandeförordning nr 412/2013, anges där att tillämpningen av den individuella antidumpningstullsatsen förutsätter att en giltig faktura som uppfyller kraven i bilaga II till denna förordning uppvisas för medlemsstaternas tullmyndigheter. Om ingen sådan faktura uppvisas ska tullsatsen för övriga företag som inte är förtecknade i nämnda förordning tillämpas. 23 Det framgår klart av denna lydelse, bland annat av termerna ”ska förutsätta” att uppvisandet för tullmyndigheterna av en giltig faktura som uppfyller kraven i bilaga II i denna förordning är ett nödvändigt villkor för att tillämpa en individuell antidumpningstullsats. 24 Däremot framgår det inte av denna lydelse vid vilken tidpunkt en sådan faktura ska uppvisas. Lydelsen utgör därför inget hinder för att en faktura, som uppfyller samtliga krav i artikel 1.3 i genomförandeförordning nr 412/2013 uppvisas för tullmyndigheterna efter det att tulldeklarationen har getts in. 25 Vad beträffar det sammanhang i vilket nämnda artikel 1.3 ingår ska det först och främst, såsom generaladvokaten påpekade i punkt 60 i sitt förslag till avgörande, konstateras att det inte i någon annan bestämmelse i förordning nr 412/2013, i motsats till andra förordningar, fastställs vid vilken tidpunkt en giltig faktura ska uppvisas för tullmyndigheterna. 26 Artikel 1.3 i genomförandeförordning nr 412/2013 ska därför tolkas så, att det inte är otillåtet för de berörda importörerna att uppvisa en sådan faktura efter det att tulldeklarationen har getts in. 27 Eftersom förordningen inte innehåller någon bestämmelse som, med stöd av dess artikel 1.4, innebär att gällande tullbestämmelser blir otillämpliga, regleras ingivande och kontroll av tulldeklarationer avseende varor som omfattas av antidumpningstullar av tullkodexen. 28 Det ska i det avseendet konstateras att det i denna kodex inte uttryckligen anges vid vilken tidpunkt en faktura ska uppvisas. Vidare föreskrivs visserligen i artikel 62.2 i denna kodex att tulldeklarationen ska åtföljas av alla dokument som krävs för tillämpningen av de bestämmelser som gäller för det tullförfarande för vilket varorna är deklarerade, och däribland naturligtvis en faktura, men utan att ange vilka konsekvenserna blir om dokument som åtföljer deklarationen är ogiltiga, såsom fakturan i det nationella målet. 29 Däremot föreskrivs, i det avseendet, i artikel 78 i nämnda kodex ett förfarande som gör det möjligt för tullmyndigheterna att på eget initiativ eller på deklarantens begäran ändra deklarationen efter det att de varor som avses i deklarationen har frigjorts, det vill säga efter det att deklarationen har getts in. 30 Tullmyndigheterna kan således enligt artikel 78.1 och 78.2 i tullkodexen dels ändra tulldeklarationen, i samband med granskningen av den, dels kontrollera relevanta handelsdokument- och uppgifter i syfte att försäkra sig om riktigheten av de i deklarationen lämnade uppgifterna. Om det i samband med en sådan ändring eller sådana granskningar visar sig att de bestämmelser som gäller för det berörda tullförfarandet har tillämpats på grundval av felaktiga eller bristfälliga upplysningar, skall tullmyndigheterna i enlighet med artikel 78.3 i tullkodexen vidta de åtgärder som krävs för att reglera situationen med hänsyn till de nya upplysningar som föreligger. 31 Det följer således av artikel 78 i tullkodexen, sedd i sin helhet, att det är tillåtet att inkomma med nya uppgifter som kan beaktas av tullmyndigheterna efter det att tulldeklarationen har getts in. Systematiken i nämnda artikel går nämligen ut på att anpassa tullförfarandet till den faktiska situationen (se, för ett liknande resonemang, dom av den 10 december 2015, Veloserviss, C‑427/14 , EU:C:2015:803 , punkt 26 och där angiven rättspraxis). 32 Det finns ingenting som tyder på att detta inte skulle gälla en giltig faktura, som uppfyller kraven i bilaga II till genomförandeförordning nr 412/2013. 33 Denna slutsats bekräftas av de mål som eftersträvas med förordning nr 412/2013. 34 Enligt skäl 229 i denna genomförandeförordning krävs det nämligen särskilda åtgärder för att trygga en korrekt tillämpning av antidumpningstullarna, för att minimera risken för kringgående till följd av de stora skillnaderna mellan tullsatserna. 35 En sådan tillämpning garanteras när antidumpningstullarna fastställs utifrån uppgifter vars riktighet har kunnat kontrolleras, vid behov genom det förfarande som avses i artikel 78 i tullkodexen. 36 Följaktligen, mot bakgrund av det faktum att genomförandeförordning nr 412/2013 har till syfte att minimera risken för kringgående genom att trygga en korrekt tillämpning av antidumpningstullarna, ska den anses tillåta att de berörda importörerna uppvisar en giltig faktura även efter det att tulldeklarationen har getts in. 37 I det nationella målet framgår det av de handlingar som inkommit till domstolen att de berörda tullmyndigheterna, i samband med granskningen av tulldeklarationen, konstaterade att de importerade varorna härrörde från ett av de företag som finns förtecknade i bilaga I till genomförandeförordning nr 412/2013 och att importen av dessa varor således skulle omfattas av en sådan individuell antidumpningstull som var tillämplig på import från dessa företag. 38 Det förefaller således inte föreligga någon risk för kringgående till följd av de stora skillnaderna mellan tullsatserna, vilket det emellertid ankommer på den nationella domstolen att kontrollera. 39 Av det anförda följer att den första frågan ska besvaras enligt följande. Artikel 1.3 i genomförandeförordning nr 412/2013 ska tolkas så, att den, för att det ska kunna beviljas en slutgiltig antidumpningstull, tillåter att en giltig faktura visas upp efter det att tulldeklarationen har lämnats in, om alla andra nödvändiga villkor för att få en individuell antidumpningstullsats beviljad är uppfyllda och en korrekt tillämpning av antidumpningstullarna är tryggad, vilket det ankommer på den hänskjutande domstolen att kontrollera. Den andra frågan 40 Med hänsyn till svaret på den första frågan saknas anledning att besvara den andra frågan. Rättegångskostnader 41 Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i målet vid den nationella domstolen utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den nationella domstolen att besluta om rättegångskostnaderna. De kostnader för att avge yttrande till domstolen som andra än nämnda parter har haft är inte ersättningsgilla. Mot denna bakgrund beslutar domstolen (åttonde avdelningen) följande: Artikel 1.3 i rådets genomförandeförordning nr 412/2013 av den 13 maj 2013 om införande av en slutgiltig antidumpningstull och slutgiltigt uttag av den preliminära tull som införts på import av bords- och köksartiklar av keramiskt material med ursprung i Folkrepubliken Kina, ska tolkas så, att den, för att en slutgiltig antidumpningstull ska kunna beviljas, tillåter att en giltig faktura visas upp efter det att tulldeklarationen har lämnats in, om alla andra nödvändiga villkor för att få en individuell antidumpningstullsats beviljad är uppfyllda och en korrekt tillämpning av antidumpningstullarna är tryggad, vilket det ankommer på den hänskjutande domstolen att kontrollera. Underskrifter ( *1 ) Rättegångsspråk: tyska.